‫אני מתרשמת. כולכם הצלחתם לברוח.‬ ‫-מ… מיס אול סאנדיי.‬
‫מי זו מיס אול סאנדיי?‬ ‫-היא סגנית המפקד בבארוק וורקס. היא מרשעת.‬
‫אל תכוונו את הדברים האלה לעברי.‬
‫זה מסוכן.‬
‫זה לא נחוץ.‬ ‫אם הייתי רוצה להרוג אתכם, כבר הייתם מתים.‬
‫טוב לראות אותך שוב, מיס ונסדיי.‬ ‫או שהיום שמך הוא הנסיכה ויוי?‬
‫שמעתי לשמוע שמר 8 מת.‬
‫אל תעזי לדבר על איגארם!‬
‫אל תתרגשי כל כך.‬
‫אז אתה קפטן פיראטי כובעי הקש,‬
‫מונקי די לופי.‬
‫היי! תחזירי לי את הכובע שלי!‬ ‫-כמה חבל בשבילך.‬
‫הלוג פוס שלך מכוון לאי בשם ליטל גארדן.‬
‫סביר להניח שהסכנות שם יביאו למותך.‬
‫נוכל להסתדר עם כל סכנה בקו הגדול.‬ ‫עכשיו תחזירי לי את הכובע שלי!‬
‫יש לי הצעה.‬
‫אטרנל פוס?‬ ‫-מה זה?‬
‫אטרנל פוס הוא לוג פוס‬ ‫שתמיד מצביע לעבר אי אחד מסוים.‬
‫עם האטרנל פוס הזה, תוכלו לשוט לאי מרוחק‬
‫ולהימנע מכל צרה שתטריד אתכם בליטל גארדן‬ ‫או מכזו שהארגון שלי יגרום לכם.‬
‫אם תסכימו להתחבא שם, איש לא ימצא אתכם.‬
‫אוכל להבטיח את ביטחונכם.‬
‫מעולה! אז הסכמנו.‬
‫את תבואי איתנו?‬
‫אל תשלוף אותו. היא האויב.‬ ‫-זה נשמע כמו מלכודת.‬
‫מה דעתך?‬
‫לא אציע זאת שוב.‬
‫לופי, לא!‬
‫את לא תחליטי לאן הספינה הזו תשוט.‬
‫כמה טרגי.‬
‫כשהעלית את הנסיכה הנמלטת אל הסיפון‬
‫הפכת את כולכם למטרות.‬
‫אולי תחשוב שלא ניתן לעצור בעדך,‬
‫מונקי די לופי,‬
‫אבל החברים שלך לא עשויים מגומי.‬
‫בהצלחה.‬
‫- ואן פיס -‬
‫מה קרה הרגע?‬
‫הרגע זכינו לביקור מסתורי מזרה יפהפייה.‬
‫אתם לא מבינים.‬
‫מיס אול סאנדיי איתרה אותנו‬ ‫וסוכנים נוספים של בארוק וורקס ימצאו אותנו.‬
‫הם לא יעצרו עד שכולנו נמות.‬
‫אולי קצת מיהרנו לדחות‬ ‫את ההצעה לברוח ולהתחבא.‬
‫אני לא רץ ומתחבא.‬ ‫-מעולה. אבל מה אם אני עושה דברים כאלה?‬
‫לא.‬
‫למה הוא היחיד שמתייחס לאיום הזה ברצינות?‬
‫אנחנו לא מפחדים מבארוק וורקס.‬ ‫-זורו חיסל מאה מהם.‬
‫סוכנים כמו מר 5 ומיס ולנטיין‬ ‫הם חזקים הרבה יותר.‬
‫לרבים מהם יש כוחות פרי שטן.‬
‫אל תדאגי. אני אגן עלייך.‬
‫אל תשקר לגברת.‬ ‫-לעולם לא אשקר לגברת.‬
‫לופי, תמיד אודה לך‬ ‫על שהוצאת אותי מוויסקי פיק.‬
‫זה מה שהבטחתי.‬
‫וקיימת.‬
‫אבל לא אישאר ואגרום להם לרדוף את כולכם.‬
‫כשנגיע לליטל גארדן,‬ ‫אמצא את הדרך לאלבסטה בעצמי.‬
‫- ליטל גארדן -‬
‫בגלל זה באנו לקו הגדול!‬
‫אף פעם לא ראיתי דבר כזה.‬
‫למה קוראים למקום הזה ליטל גארדן?‬ ‫הוא לא נראה לי קטן.‬
‫אני לא יודעת, אבל אני מצפה לחקור את המקום.‬
‫האי הזה לא הופיע באף אחת מהמפות שראיתי,‬ ‫אז אם הוא לא סומן במפה, הוא ודאי לא מיושב.‬
‫אולי יש סיבה טובה לכך.‬
‫בלי אנשים,‬
‫לא תהיה פה ספינה שתיקח אותי הביתה.‬ ‫-אז נתקעת איתנו.‬
‫בינתיים, ההרפתקה מחכה לנו!‬
‫אני מת מרעב.‬
‫אז טוב שארוחות הפיראטים ארוזות‬ ‫ומוכנות לחקירת השטח.‬
‫יפה!‬
‫שלום, ליטל גארדן!‬
‫אנחנו מצפים לראות מה יש לך בשבילנו!‬
‫האי שמע אותי!‬ ‫-זה נשמע כמו משהו גדול מאוד.‬
‫זה נשמע כמו ארוחת ערב!‬
‫אני אצוד לי משהו.‬ ‫-איך? אתה תבעט בזה למוות?‬
‫אתה חושב שתצליח יותר?‬ ‫-ממך?‬
‫בקלות.‬
‫אז בוא נתערב, בסדר?‬ ‫מי שיצוד את ארוחת הערב, ינצח.‬
‫התערבנו.‬
‫קדימה, חבר'ה!‬
‫ויוי, את באה?‬
‫קדימה!‬
‫בואו נישאר יחד.‬
‫בסדר. שאף אחד לא ירוץ לג'ונגל, טוב?‬
‫מכאן!‬
‫לופי!‬
‫אנחנו… אנחנו מתפצלים?‬
‫זה רעיון טוב, לדעתך?‬
‫ראיתי צמחים כאלה בספרים,‬
‫אבל הם היו אמורים להיכחד מהעולם.‬
‫הוא מריח די טוב.‬
‫הצמח הזה רעב.‬
‫אני לא יודע איזו חיה שמענו,‬
‫אבל היא הלכה לשם.‬ ‫-אני די בטוח שהיא הלכה מכאן.‬
‫אתה מפקפק בכישורי הציד שלי?‬ ‫-כישורים? אין לך כאלה.‬
‫מכאן.‬ ‫-מכאן.‬
‫אל תדאגי, ויוי.‬
‫נעזור לך למצוא דרך להגיע לאלבסטה באי הבא.‬
‫כשלופי סירב להצעה של מיס אול סאנדיי,‬ ‫הוא סיכן את כולכם.‬
‫ואת פשוט הסכמת לזה. למה?‬
‫אני יודעת איזה רושם לופי עשוי להותיר בך,‬ ‫אבל האמת היא שהוא…‬
‫יש לו הרבה…‬
‫אני לא יודעת איך לנסח את זה, אבל…‬
‫כשתראי את זה, תביני.‬
‫אתן חייבות לנסות את זה!‬
‫אתה מנסה להרוג אותנו?‬ ‫רד למטה ותפסיק להתנהג כמו אידיוט.‬
‫איפה אוסופ?‬
‫הוא בטח חזר לספינה. אני אמצא אותו. רק…‬
‫תשמרי על לופי שלא יסתבך.‬
‫מעניין מה יש פה!‬
‫חבר'ה, קדימה!‬
‫ראית פעם משהו כזה?‬
‫אתה מתכוון לשרך?‬
‫כן. למרות שהם לא גדולים כל כך, בדרך כלל.‬
‫מה עם זה? ראית פעם משהו כזה?‬
‫כן, לופי. ראיתי פירות יער.‬
‫אתה בטוח שזה אכיל?‬
‫מה עם זה?‬
‫ראית פעם משהו…‬
‫כזה?‬
‫לא, לופי.‬
‫בהחלט לא ראיתי משהו כזה.‬
‫זה אי פרהיסטורי.‬
‫כל כך קשה לנווט בין האיים בקו הגדול‬
‫ואני בטוחה‬ ‫שהמקום הזה נותר ללא שינוי במשך אלפי שנים.‬
‫מאז תקופת הדי…‬ ‫-אני רוצה לרכוב על אחד!‬
‫מה גורם לך לחשוב שהיא הלכה כאן?‬ ‫-אני יודע מה אני עושה. היא פה בסביבה.‬
‫תודה בזה. הלכת לאיבוד.‬
‫אתה בכלל יודע מה אנחנו מחפשים?‬ ‫-על פי העקבות האלה,‬
‫לחיה הזו יש טפרים די גדולים.‬
‫אז נאכל מרק עוף לארוחת ערב.‬
‫ברור שהלכת לאיבוד.‬
‫אתה שותק לפעמים, ראש טחב?‬
‫חשבתי שיצאנו לצוד, לא לחטט בבוץ.‬ ‫-הציד דורש סבלנות.‬
‫אוקיי, אתה לא צריך להסביר לי.‬ ‫אני צייד פיראטים, אתה זוכר?‬
‫כן, פיראטים וחיות מתנהגים בצורה שונה.‬
‫רוב הזמן.‬
‫כשאני רוצה להרוג משהו, אני פשוט הורג אותו.‬ ‫-טוב, אתה חסר עידון.‬
‫כמה עידון דרוש כדי להיות קשור בוויסקי פיק?‬
‫עמדתי להשתחרר כשהופעת.‬
‫ברור. למה שלא תתמקד באפיית עוגיות?‬
‫ידוע לך שבישול ואפייה‬ ‫מהווים אסכולות קולינריות שונות לגמרי?‬
‫זאת לא תרנגולת.‬
‫בהחלט לא תרנגולת.‬
‫כבר חזרת? מה קרה?‬
‫אוסופ?‬
‫מה אתה עושה?‬
‫אני רק מצחצח את המעקה.‬ ‫-לא ידעתי שהוא זקוק לצחצוח.‬
‫כן, טוב…‬
‫עכשיו כבר לא.‬
‫תראה, אני יודעת שאתה מפחד.‬
‫אני לא מפחד.‬
‫אני רק אלרגי.‬
‫לאיים לא מסומנים שעשויים להיות מסוכנים.‬
‫יצאנו לים כדי לחוות הרפתקאות כאלה, לא?‬
‫טוב, כן.‬
‫אבל האישה מבארוק וורקס‬ ‫מכירה את האי הזה יותר מאיתנו. שמעת אותה.‬
‫"בהצלחה."‬
‫היא רק ניסתה להפחיד אותנו!‬
‫תסתכל סביב.‬ ‫מתי יצא לנו לראות משהו מדהים כזה?‬
‫את מתחילה להישמע כמו לופי.‬
‫בוא.‬
‫מה זה?‬ ‫-אני לא יודע.‬
‫אבל הוא לא יהרוג אותי אם אני כבר מת!‬
‫יש לכם בירה?‬
‫בירה?‬
‫אתם יודעים מה אני אוהב אחרי משקה טוב?‬
‫ארוחת צהריים.‬
‫זהירות! לא!‬
‫לופי!‬
‫כדאי שתרד משם.‬
‫הוא נראה שקט, אבל זה עדיין דינוזאור!‬
‫לרדת?‬
‫לא. אין סיכוי!‬
‫אני רואה מפה את כל האי.‬ ‫את חייבת לראות את זה!‬
‫אני ממש לא חייבת!‬
‫לופי! מה אתה עושה?‬
‫זה בסדר. תפסתי אותך.‬
‫זה נוף די יפה, מה?‬
‫איך אתה נהנה מזה?‬
‫בארוק וורקס רודפים אותנו‬ ‫ואתה מבלה ברכיבה על דינוזאור.‬
‫על מה רוכבים בארביאטה?‬
‫באלבסטה אנחנו רוכבים על ברווזים.‬
‫בבית, לברווז הנאמן שלי קוראים קארו.‬
‫ברווזים!‬
‫אני לא חושב שפגשתי ברווז‬ ‫בגודל שמתאים לרכיבה.‬
‫בעצם, אני גם לא חושב שפגשתי נסיכה.‬
‫את גרה בטירה?‬
‫אני גרה בארמון בעיר הבירה, אלוברנה.‬
‫בארמון יש מעברים סודיים‬
‫ואת גינת הגג היפה ביותר שראית.‬
‫את אוכלת הרבה אוכל יוקרתי?‬
‫שף הארמון יכין לך מה שתרצה, מתי שתרצה.‬
‫אפשר לקבל גלידה בשלוש בבוקר?‬
‫לא.‬
‫אני לא ילדה.‬
‫אני מצטערת.‬
‫אני רק רוצה לחזור הביתה.‬
‫את תחזרי.‬
‫את מריחה את זה?‬
‫מריחה את זה?‬
‫אוכל.‬
‫דינו!‬
‫לשם!‬
‫אוקיי.‬
‫כנראה שיש דינוזאורים באי הזה.‬ ‫-עכשיו יש אחד פחות.‬
‫הדבר הזה יכול לספק אוכל לכפר.‬
‫אף פעם לא בישלתי דינוזאור.‬ ‫-אף פעם לא הרגתי אחד. זה יום גדול לשנינו.‬
‫אתה…‬
‫לא הרגת כלום, טוב?‬ ‫אני הרגתי את הדינוזאור הזה.‬
‫אתה חושב שהרגת טירנוזאורוס רקס בבעיטה?‬
‫ראית שזה מה שעשיתי.‬
‫תראה. כאן החרב שלי, נשק אמיתי,‬ ‫חתכה את הבשר. ראית את זה?‬
‫אולי זו פציעה שטחית, טוב?‬ ‫אבל כאן הבעיטה שלי פגעה‬
‫והיא זו שהכריעה את החיה הזו.‬
‫שמעת?‬ ‫-את הקול שלי, המנצח בהתערבות? כן.‬
‫אני לא יכול לחכות לראות את נאמי‬ ‫כשאכין לה טרטר טי רקס.‬
‫מי שם?‬
‫אנחנו מתקרבים.‬
‫איך אתה יודע?‬
‫האף שלי אף פעם לא טועה.‬
‫זה הדבר הכי יפה שראיתי בחיים!‬
‫לופי?‬
‫אני חושבת שהאוכל הזה שייך למישהו.‬
‫מי מעז לגנוב את המנות שלי?‬
‫בני אדם לא נוטים לשרוד זמן רב בליטל גארדן.‬
‫כן. בגלל שענקים אוכלים אותם.‬
‫אלוהים. אני כל כך רעב.‬
‫נאמי, אני לא רוצה להיות צלי.‬
‫לא באנו עד לכאן כדי למות במערה.‬ ‫אנחנו רק צריכים למצוא דרך לברוח.‬
‫נראה שהוא לוחם כלשהו.‬
‫או קצב.‬
‫תקשיב. אני אחפש דרך לברוח‬
‫ואתה תוכל להסיח את דעתו‬ ‫עם אחד מסיפורי הגבורה של קפטן אוסופ.‬
‫אוקיי?‬
‫סיפור ארוך.‬
‫טוב.‬
‫אוקיי.‬
‫כן.‬
‫אני לוחם.‬
‫הוא לוחם.‬
‫אני לוחם.‬
‫זה אותו דבר. אותו דבר.‬
‫אנחנו אותו דבר.‬
‫יש לך הרבה דברים חדים!‬
‫סליחה, מה אמרת?‬
‫אמרתי שיש לך גרזן יוצא מהכלל.‬
‫השתמשתי בכידונים, בחניתות, בפטישים.‬
‫אבל גרזן המחץ הוא הנשק האהוב עליי.‬
‫הוא… יפהפה.‬
‫אתה מתעניין בכלי נשק?‬
‫כן.‬
‫פעם נופפתי בפטיש במשקל חמש טונות‬ ‫בקרב כנגד מפלצת חפרפרת.‬
‫ספר לי. איך ניצחת את החיה הזאת?‬
‫טוב, אני…‬
‫היצור פחד, כמובן,‬ ‫אז הוא ברח אל מתחת לקרקע.‬
‫אבל זה לא עצר את קפטן אוסופ!‬
‫חדרתי לאדמה… עד שתפסתי את היצור.‬
‫"בואי הנה!"‬
‫בום!‬
‫ואז, כשהאבק שקע,‬
‫אף מבנה לא נותר על תילו.‬
‫כך קיבלתי את הכינוי…‬
‫אדון ההרס!‬
‫אדון ההרס?‬
‫אתה ודאי אמיץ מאוד.‬
‫וקשוח.‬
‫בדיוק כמו השרירים שלי. סיביים.‬
‫עם אפס טעם, דרך אגב.‬
‫ללוחם עם כוח כזה‬
‫חייב להיות תיאבון חזק גם כן.‬
‫צלי?‬
‫רגע.‬
‫אתה… לא תאכל אותנו?‬
‫זה מה שחשבתם? שאני רוצה לאכול אתכם?‬
‫כן, ברור.‬ ‫-זה נראה הגיוני.‬
‫אני לא אוכל אנשים!‬
‫אני רעב רק לשיחה.‬
‫לכן רציתי שתהיו בארוחת הצהריים שלי!‬
‫שתהיו…‬
‫בארוחת הצהריים שלי.‬
‫עכשיו אני מבין.‬
‫אני מתנצל.‬
‫הרשו לי להציג את עצמי.‬
‫שמי ברוגי, העוג האדום,‬
‫הלוחם החזק ביותר באלבף!‬
‫אני נאמי!‬
‫אני…‬ ‫-קפטן אוסופ, אדון ההרס!‬
‫כן.‬
‫נעים מאוד לפגוש את שניכם.‬
‫תמהר!‬ ‫-את מוזמנת לעזור.‬
‫מה?‬
‫יש לי הרגשה…‬
‫שמישהו צופה בנו.‬
‫אל תעשי את זה.‬
‫אל תהיי פרנואידית.‬
‫אין כאן אף אחד מלבד הנסיכה‬ ‫וכובעי הקש הארורים האלה.‬
‫כדאי שנהרוג אותם לפני…‬
‫שמר 0 יגלה שנכשלנו‬ ‫וישלח מישהו שיהרוג אותנו?‬
‫בינג. בנג.‬
‫בום.‬
‫אלוהים, אני שונאת משימות באיים טרופיים.‬
‫השמש רוצחת את עור החרסינה שלי.‬
‫כן, ספרי לי על זה. אני מזיע כמו חמור.‬
‫אתה יודע שאתה יכול להוריד את המעיל?‬ ‫-אין סיכוי. זה חלק מהמראה שלי.‬
‫שיט.‬
‫הוא שלח את המשוגעים.‬
‫בחיי.‬
‫אתם לא בצרות?‬
‫- מר 3 -‬
‫היית יכול לחסוך לעצמך את הנסיעה, מר 3.‬ ‫זו העבודה שלנו.‬
‫כבר לא.‬
‫מר 0 הוטרד מאוד‬
‫לאחר שהבין שנתתם לנסיכה לברוח בוויסקי פיק‬
‫והוסיף צוות פיראטים שלם‬ ‫לרשימת החיסולים שלנו.‬
‫יש לנו תוכנית.‬ ‫-בחייך.‬
‫תפסיקי לדבר.‬
‫לקחתי פיקוד על המשימה שלכם.‬
‫למעשה, שותפי כבר נמצא בג'ונגל‬
‫ומוציא לפועל את התוכנית שלנו.‬
‫ובאשר לשניכם…‬
‫אוכל ליהנות איתכם קצת.‬
‫אשאיר את גופותיכם המעוותות על החוף‬ ‫וחסרי המזל יסיימו את העבודה.‬
‫אני לא חושב שזה יפריע למר 0.‬
‫אל תנסה את זה.‬
‫או ש…‬
‫הפיראטים התחברו‬ ‫לשני ענקים ידידותיים באופן מעצבן‬
‫שיכולים להפוך את התוכנית שלי…‬
‫למסובכת.‬
‫עזרו לי להיפטר מהענקים ו…‬
‫ואמליץ למר 0 שלא להרוג אתכם…‬
‫לפחות לא בגלל העניין הזה.‬
‫זה מדהים!‬
‫תרצה לטעום קצת מהאוכל שלי?‬
‫היי! אמרתי "קצת"!‬
‫זה קטן מאוד, אבל טעים מאוד.‬
‫אני אפילו לא יודע מה זה היה.‬
‫זה נקרא ביף בורגיניון.‬ ‫אחת מהמנות המיוחדות של השף שלנו.‬
‫מחמאותיי לשף שלך.‬
‫רגע. אתה פיראט?‬
‫בהחלט. קפטן פיראטי הלוחמים הענקיים.‬
‫שנינו אוהבים בשר‬ ‫ושנינו קפטנים של צוותי פיראטים?‬
‫מי היה מאמין?‬
‫אני מונקי די לופי ואני אהיה מלך הפיראטים.‬
‫לא ידעתי שלפיראטים יש מלך.‬
‫אבל מצד שני,‬ ‫הייתי באי הזה משך זמן רב מאוד.‬
‫אני דורי,‬
‫העוג הכחול.‬
‫הלוחם החזק ביותר באלבף.‬
‫זו ויוי. היא נסיכה.‬
‫לופי.‬
‫הוד מעלתך.‬
‫אני צריך לקוד?‬
‫לא.‬
‫ובבקשה,‬
‫קרא לי רק ויוי.‬
‫נעים מאוד, רק ויוי.‬
‫היא תחזור הביתה, להציל את הממלכה שלה.‬
‫אני מנסה.‬
‫אבל… אני לא יודעת אם אצליח לחזור בזמן ו…‬
‫בלי איגארם…‬
‫מי זה איגארם?‬
‫הוא חבר שלי.‬
‫הוא מת כשהגן עליי.‬
‫נשמע שהחבר שלך הוא גיבור.‬
‫הוא מת בכבוד.‬
‫לא משנה איך הוא מת.‬
‫הוא איננו, ולא יכולתי לעצור את זה.‬
‫באלבף, אנחנו מקיימים טקס.‬
‫כשלוחמים מתים,‬
‫אנו מניחים את גופותיהם במדורה ושורפים אותן‬
‫כדי שנשמותיהם יוכלו לעלות לגן עדן.‬
‫אולי תרצי לעשות כך עבור החבר שלך.‬
‫אין לי את הגופה שלו אפילו.‬
‫היי.‬
‫מה עם זה?‬
‫איגארם,‬
‫נאמנותך חסרת הפשרות למולדתך‬ ‫לעולם לא תישכח.‬
‫אבל חשוב מכך,‬
‫אתה תמכת בי.‬
‫תמיד האמנת בי,‬
‫אפילו כשפקפקתי בעצמי.‬
‫היית כמו אב שני עבורי, מאז שהייתי קטנה.‬
‫וכשנדדתי הרחק מהבית,‬
‫הרחק מאבי שלי,‬
‫נתת לי הרגשה של בית.‬
‫אז אני מודה לך.‬
‫לא רק עבור שירותך,‬
‫אלא על אהבתך,‬
‫ועל ההגנה שלך.‬
‫אני חייבת לך את חיי.‬
‫הוא היה אדם גדול.‬
‫סליחה.‬
‫זה פשוט יפהפה.‬
‫הצלי היה טעים מאוד, ברוגי.‬
‫תודה.‬
‫הלוואי שיכולתי להציע לכם סמלה לקינוח.‬
‫מה זה סמלה?‬
‫זו לחמנייה מתוקה ומתובלת מאלבף.‬
‫היינו זוללים מנות גדולות של סמלה‬ ‫לפני חגיגת היפוך החורף,‬
‫בה אנו מודים לאל השמש.‬
‫הייתה שנה בה אכלתי שולחן מלא באלה.‬
‫זה מזכיר לי מישהו שאני מכירה.‬
‫כולם באלבף ענקים כמוך?‬
‫ובכן, מבחינתנו, אנחנו נראים די רגילים.‬
‫כשיצאתי אל מעבר לים לראשונה,‬
‫הופתעתי מאוד לראות‬ ‫שכל האחרים היו קטנים כל כך.‬
‫תספר לנו על אלבף?‬
‫זהו אי יפהפה‬
‫עם הרים נישאים ועץ ענק במרכזו.‬
‫הוא ביתם של לוחמים אמיצים‬ ‫המפורסמים בזכות כבודם וכוחם.‬
‫אני חושב שהמקום הזה ימצא חן בעיניי.‬ ‫-בהחלט.‬
‫גם לאחר שמתו,‬
‫הלוחמים שלנו ממשיכים לחיות‬ ‫באמצעות סיפורי הגבורה שלהם,‬
‫בדומה ללוחמים שהכרת אתה, קפטן אוסופ.‬
‫ומוות תוך גבורה בקרב‬ ‫הוא הביטוי העילאי לאומץ.‬
‫איך מתמודדים עם המוות ללא פחד?‬
‫מה זה היה?‬
‫זה רק הר הגעש.‬
‫הר געש? אנחנו בסכנה?‬
‫לא, בכלל לא.‬
‫טוב, הגיע הזמן להילחם עד מוות.‬
‫באלבף,‬
‫אם הקרב מתחיל ואיש לא נכנע,‬
‫השיפוט מופקד בידי האלים‬
‫והצד הצודק, לדעתם,‬
‫יזכה לשרוד ולקבל הגנה שמיימית.‬
‫יש ענק נוסף באי הזה‬ ‫וביני לבינו קיים סכסוך ותיק.‬
‫אז בכל יום, כשהר הגעש מתפרץ,‬
‫אנו פותחים בקרב עד המוות.‬
‫התמודדנו בדו-קרב כבר 73,466 פעמים.‬
‫ובכל יום, הקרבות האלה הסתיימו בתיקו.‬
‫אלה הרבה קרבות.‬
‫דורי ואני נאבקים בדו-קרב‬ ‫במשך למעלה ממאה שנים!‬
‫מאה שנים?‬
‫בן כמה אתה?‬
‫אנחנו, הענקים, חיים 300 שנה.‬
‫ואתם נלחמים במשך מאה?‬
‫למה?‬
‫בשלב הזה, אני כבר לא זוכר!‬
‫אתה אפילו לא זוכר?‬
‫כמה עמוקה השנאה ביניכם‬
‫עד שהיא גורמת לכם להילחם במשך מאה שנה‬ ‫ללא סיבה?‬
‫לא מדובר בשנאה.‬
‫מדובר בכבוד‬
‫ובנחישות!‬
‫בהחלט, קפטן אוסופ.‬
‫אולי איננו זוכרים את הסיבה למאבקים בינינו,‬
‫אבל חייב להיות מנצח אחד.‬
‫באלבף, הכבוד נובע מהניצחון‬
‫וממוות כלוחמים.‬
‫קדימה!‬
‫אתה באמת רוצה לראות שני ענקים‬ ‫נלחמים עד המוות?‬
‫זה לא נשמע בטוח או שפוי.‬
‫יצאנו לים כדי לחוות הרפתקאות כאלה, לא?‬
‫כן, נכון!‬
‫הנה אתה.‬
‫מה אתה עושה, לעזאזל?‬
‫אני מתאמן. הרימון הוא היריב החזק ביותר.‬
‫טוב, בזמן שאתה מכין סלט פירות,‬ ‫אני ביתרתי את הטי-רקס בעצמי.‬
‫עצם הירך הייתה ענקית‬ ‫וכמעט שברה את הקופיץ שלי.‬
‫קופיץ?‬
‫אתה בן חמש?‬
‫היי, מה הבעיה שלך?‬
‫אני לא יודע.‬
‫זה כאילו שאני לא יכול להפסיק…‬
‫להפסיק לצחוק.‬
‫בסדר…‬
‫טוב, אני אקח את הבשר שצדתי אל המרי בעצמי,‬
‫ואתה תוכל להישאר פה ולהתנהג כמו אידיוט.‬
‫לא, חכה, עצור!‬
‫שיהיה, גבר.‬
‫קופיץ.‬
‫דו-קרב בין ענקים? את מאמינה שנראה את זה?‬
‫זה בסדר.‬
‫זה יהיה אדיר!‬
‫מה?‬
‫לכן קוראים למקום הזה ליטל גארדן.‬
‫בגלל שהוא קטן בעיניהם.‬
‫בהצלחה בדו-קרב!‬
‫אני לא צריך מזל, ידידי הקטן.‬ ‫רק את חיבת האלים.‬
‫נאמי! אוסופ!‬
‫עוד אנשים קטנים! שלום!‬
‫שלום, ענק אחר!‬ ‫-מה אתם עושים פה?‬
‫גם אנחנו פגשנו ענק. נכון שנהדר כאן? כן!‬ ‫-זה מה שאמרתי לנאמי!‬
‫ענקים!‬
‫דורי!‬ ‫-ברוגי!‬
‫הענקים האלה לא שונאים זה את זה.‬
‫הם חברים.‬
‫נאמי, אולי תעשי כאן סדר.‬
‫באמת נצפה בשני ענקים הורגים זה את זה?‬
‫אני חושבת שהכול יהיה בסדר.‬
‫זה בפנים?‬
‫כן.‬
‫נתחיל במסיבה.‬
‫היום אנו עומדים על סף התהילה,‬
‫היכן שהגבורה והגורל נפגשים.‬
‫ניתן לשיכר להצית אש בליבנו‬
‫בזמן שנתמסר ללהט הקרב!‬
‫לחיים!‬
‫הסלע הזה רך.‬
‫לחיי הכבוד עליו נגן,‬
‫לתהילה שנבקש‬
‫ולרעות בין לוחמים אמיתיים.‬
‫מי ייתן שאל השמש, ניקה,‬ ‫יחייך בעונג למראה מחזה זה,‬
‫ויעניק לנו מקום בהיכל הגיבורים הגדול.‬
‫לחיים!‬ ‫-לחיים!‬
‫- מבוקש, חי או מת‬ ‫ברוגי דורי -‬
‫כן! בום!‬
‫קדימה, ברוגי!‬
‫קדימה, דורי!‬
‫אתה הלוחם החזק באלבף!‬ ‫-אתה הלוחם החזק באלבף!‬
‫היי!‬ ‫-היי!‬
‫דורי!‬
‫תפוס אותו! קדימה! תבשל אותו בצלי!‬
‫הם כל כך חזקים!‬
‫כן, דורי! תפוס אותו!‬ ‫-חסל אותו, ברוגי!‬
‫דורי! כן!‬
‫זה אדיר.‬ ‫את יכולה להאמין שכמעט נשארתי בספינה?‬
‫כן.‬
‫אני מרגיש מלא השראה.‬
‫אני רוצה להיות בדיוק כמוהם.‬ ‫-אתה רוצה להיות ענק?‬
‫לא…‬
‫אבל לזה אני מתכוון‬ ‫כשאני אומר, "לוחם ימי אמיץ".‬
‫אני רוצה לחיות‬
‫חיים גאים וחסרי פחד, כמו ברוגי ודורי.‬
‫אם אלבף הוא אי שמלא בלוחמים כמו שני אלה,‬
‫אני רוצה להגיע לשם יום אחד.‬
‫גם אני.‬
‫אני מבטיח שנגיע לשם.‬
‫יחד.‬
‫העננים האלה נראים כמו חתול.‬
‫נאמי? הכול בסדר?‬
‫הייתי שמחה ללטף את החתול הזה.‬
‫אף אחד מהם לא מוותר!‬
‫אין פלא שזה נמשך כל כך הרבה זמן.‬
‫כן!‬
‫ברוגי!‬ ‫-דורי!‬
‫למה זה לא עובד?‬
‫חכי רגע.‬
‫תותח שעוות האוזניים המהודר שלי‬ ‫יופעל כשהיא תתפוגג.‬
‫שמתי שעוות אוזניים בבירה שלו. רק וידאתי.‬ ‫-הבנתי.‬
‫בום.‬
‫משהו קרה לברוגי.‬
‫תראה! יוצא לו עשן מהספל.‬
‫אבל דורי נתן לו את הבירה הזו.‬
‫אני לא רוצה לומר את זה,‬ ‫אבל אולי דורי סימם אותו.‬
‫מה? אין סיכוי.‬
‫ברוגי ודורי נלחמים ביושר‬ ‫ולעולם לא ירעילו זה את זה.‬
‫בדיוק. אף אחד באי הזה לא יעשה דבר כזה!‬
‫אלא אם אנחנו לא היחידים באי הזה.‬
‫בארוק וורקס.‬
‫בחור נזלת!‬
‫אתה ופצצות הנזלת שלך אשמים!‬
‫רגע! לופי, חכה!‬
‫עצרו!‬
‫תפסיקו להילחם!‬
‫זה לא קרב הוגן. משהו קרה לברוגי!‬
‫ברוגי.‬
‫ברוגי!‬
‫לא.‬
‫לא!‬
‫בלהב החרב,‬
‫אני חותם את ניצחוני בדם!‬
‫אחרי מאה שנים,‬
‫הקרב הזה הסתיים.‬
‫הכול לפי התוכנית.‬
‫היי. אני מכירה אותך.‬
‫קשה לשכוח אותי.‬
‫נאמי?‬
‫ביי, אוסופ.‬
‫להתראות.‬
‫נאמי!‬
‫ברוגי!‬
‫לא! ברוגי!‬
‫ברוגי. לא.‬
‫כך קבעו האלים.‬
‫ברוגי מת בכבוד.‬
‫לא.‬
‫לא! לא ראית?‬
‫זה לא היה קרב הוגן!‬
‫הבחור מבארוק וורקס שם פצצה בבירה שלו.‬
‫היא התפוצצה בבטן שלו!‬
‫הבירה שאני נתתי לו?‬
‫ניסיתי לעצור את הקרב.‬
‫אבל ברוגי המשיך למרות הכול!‬
‫לא ידעתי.‬
‫איך לא שמתי לב?‬
‫חברי היקר מת.‬
‫ולמה?‬
‫לא למען כבוד.‬
‫לשווא!‬
‫רגע! האנשים שלקחו את החברה שלי, נאמי,‬ ‫עדיין כאן!‬
‫אני זקוק לעזרתך!‬
‫לא אוכל לעשות זאת לבד.‬
‫תמיד אזכור אותך, ברוגי.‬
‫הלוחם החזק באלבף.‬
‫לא יכולתי להציל אותך.‬
‫אבל עדיין אוכל להציל את נאמי.‬
‫היי.‬
‫מי את?‬
‫חיכיתי למישהו.‬
‫אבל עכשיו אני אבודה, ולבד.‬
‫אולי אוכל לעזור לך.‬
‫למי את מחכה?‬
‫לופי!‬
‫לופי.‬
‫תתרחק ממנה!‬
‫- מיס גולדן וויק -‬
‫תברח!‬
‫מה הטעם?‬
‫תפסתי.‬
‫עכשיו תורך.‬
‫נאמי!‬
‫נאמי, איפה את?‬
‫נאמי?‬
‫יש פה מישהו?‬
‫מה קורה, מיס ונסדיי?‬
‫חברי היקר,‬
‫עכשיו ביתך יהיה ריק לנצח.‬
‫73,466 תוצאות תיקו.‬
‫ופעם אחת…‬
‫לא אכפת לי איך מת.‬
‫נלחמת כמו לוחם גאה‬ ‫ואעניק לך לוויה של לוחם.‬
‫אבל ראשית,‬
‫אמצא את האנשים שעשו לך את זה‬
‫ואגרום להם לשלם.‬
‫כמה ייסורים.‬
‫איזה סבל יפהפה.‬
‫מה זה?‬
‫שעוות נר.‬
‫פרי השעווה‬ ‫נתן לי את היכולת לייצר ולשלוט בה.‬
‫תוכל להיאבק כמה שתרצה,‬
‫אבל מרגע שהיא מתקשחת,‬ ‫השעווה חזקה יותר מפלדה.‬
‫למה אתה עושה את זה? מה אתה רוצה?‬
‫אני יודע שזה לא נראה הוגן. אבל סמוך עליי,‬
‫לסבל שלך יש מטרה.‬
‫תבין…‬
‫אני אומן‬
‫ואתה, ידידי הענק, המסכן והאבוד,‬
‫תהיה יצירת האומנות הבאה שלי.‬
‫אוי, לא.‬