Uvědomujete si, v jakém jsme maléru?
- Stane se. - Co to s vámi je?
Proč se chováte tak…
Nami… Ukaž mi nohu.
Co by za to dal kuchtík.
Ne, myslím tu barvu. Nami.
Musíš ji setřít.
Nechce se mi.
Vzpomínáš si, kde jsme?
Pamatuju si všechno, jenom jsem nemohla ovládat svoje emoce.
Ta nebezpečná barva patří slečně Zlatotýdenní.
Když se někomu dostane na kůži,
zhypnotizuje ho a ovlivní jeho pocity.
Doslova ti obarví emoce.
Dokud ji nerozmažeš, má tě v hrsti.
To je teda fakt šílený, Nami.
Já bych se takhle nikdy ovládat nenechal.
Vždyť máš barvu na noze, ty vtipálku.
- Nemám. - Máš.
- Nemám. - Ale máš.
Hej!
Jsem lechtivej.
Přestaňte blbnout. Agenti jsou přímo za dveřmi.
Poslyš, v botách mám paklíče. Kdybychom se…
Ta pouta jsou z vosku.
Nemají zámek.
Budeme muset doufat, že nás najde vaše posádka.
Ale ne… Usopp.
Vybavuju si, jak padal ze skály.
Snad je v pohodě.
A co Sanji?
Ten na tuty bloudí někde v džungli.
- Takže na to jsme sami. - Nejsme.
Ještě zbývá Luffy. Ten nás určitě zachrání.
Toho dostala taky.
Ať už je kdekoliv, už to není váš kapitán.
Zkus mu trochu věřit.
A navíc ještě nejsme mrtví.
To mi dělá největší starosti.
Tenhle dům i ta pouta má na svědomí pan Trojka, parťák slečny Zlatotýdenní.
Ať už má za lubem cokoliv,
bude to horší než smrt.
Jen se nezdráhejte a chvalte.
Co říkáte na moje nové dílo?
Líbí se mi, že ječí.
Jak jinak.
Měla jste nějaké problémy?
Se šermířem a navigátorkou ne. Princezna utekla.
Nedostala se daleko.
Na seznamu máme ještě jejich kapitána.
- Kdepak je? - Užívá si piknik na pláži.
Měla jste ho přivést.
Chci ho pro sebe.
Ale no tak.
- To už jsme probírali. - Chci novou hračku.
Neměla jste si zničit ty staré.
V tom případě si se mnou budete hrát vy.
Na druhou stranu vám nedokážu říct ne.
Hezky se bavte a až s ním budete hotová, přiveďte mi ho.
Bez něj své mistrovské dílo nemůžu dokončit.
Vypadá to jako dort.
Mám narozeniny?
Ne, drahá. Ale ty svíčky vidíte správně.
Když jsme se vypořádali s obry,
už nám oslavu nikdo nezkazí.
Luffy!
Já tě tak rád vidím.
Máme problém. Baroko dostalo Vivi, Nami a Zora.
Postavili si nějakej mučící nástroj.
Vypadá fakt děsivě.
Tak jsem si říkal, že bys jim měl dát nakládačku,
abychom odsud mohli zmizet.
Za všechno můžu já.
Ne, můžou za to ti šílení vrahové.
Ta ženská na lodi mě varovala.
Říkala, že když se neschováme,
Baroko vám všem ublíží.
Celé je to moje vina.
Co to máš na tváři?
Všichni umřete.
No tak. Tohle se ti vůbec nepodobá.
My to zvládneme, jasný?
Společně.
Kapitáni Usopp a Luffy.
Budeme jako Yasopp a Shanks.
Poplujeme za svými sny a porazíme každýho, kdo nám stojí v cestě.
Sám to ale nezvládnu,
takže se prosím tě seber.
Dělej.
Potřebujeme tě. No tak!
Vím, že jsme v pěkný kaši,
ale ty se přece nikdy nevzdáváš.
Hned jsem zpátky.
Promiň mi to, Usoppe.
Pořádám piknik pro svoji novou panenku.
Pro tebe.
Tak jo, Usoppe. Mysli. Na ostrově jsou čtyři agenti.
Můžu se schovat, dokud neodplujou.
To bych ale obětoval kámoše.
Nebo s nima můžu bojovat…
a umřu já.
Bolestivě.
Anebo…
najdu
někoho jinýho,
kdo se na ně vrhne.
Sanji.
Sanji!
Nami?
Vivi?
Luffy?
Usoppe!
Mechu.
Tohle se jen tak nevidí.
No jo.
Tohle je vážně horší než smrt.
Doufám, že je vám nepříjemně.
- Tak ty jsi pan Trojka? - Jak to víš?
Ta trojka ve vlasech je docela nápadná.
Naštvalo nás, že jste nám zdrhli.
Ale teď si to vynahradíme.
Víte, s čím mají někteří moji kolegové problém?
Tolik se soustředí na svoji práci,
že zapomínají na styl.
Třeba tihle dva.
Oba mají takové úžasné schopnosti.
A jak je využívají?
K prachsprostému vraždění.
Surovci. S takovou se do historie nezapíšou.
Na rozdíl ode mě.
- Ten monolog je součást mučení? - Nami!
Můžu vás poprosit?
Nechutný.
Voilà.
Prší na nás vosk.
Snáší se na vás vosková mlha, která vás pokryje, ztvrdne
a z vás se tak stanou nádherné voskové figuríny.
Je to velká pocta. Umíráte ve jménu umění.
Panebože…
To je tvůj geniální plán?
Čekat, dokud nezapadají?
Takoví prosťáčci mého génia nikdy nepochopí.
Jsme vrazi, tak bychom je měli zavraždit a jít.
Ano, jsme vrazi, ale já jsem zároveň umělec.
Můžu je odpálit. Mrháš naším časem.
Vivi.
Podívej na Zora.
- Nevzali mu meče. - Vosk zmrazí jejich výrazy.
Zvěční jejich utrpení.
Muka. Beznaděj.
Pomalá smrt…
je přesně to, o co mi jde.
Blbost.
To si říkáš umělec?
Vykradla jsem ta nejlepší muzea Východního moře,
takže poznám, že plácáš nesmysly.
- Máš něco proti mojí tvorbě? - Není autentická.
Podívej na Zora.
Vůbec netrpí. Hihňá se.
Má recht.
Měli jste mi vzít meče.
Jak bych mohl Roronou Zora zvěčnit bez mečů?
V tom případě mi nic nebrání se odsud vysekat
a odejít z tohohle ostrova s tvojí hlavou.
No vidíš to.
Co to je?
Můj vosk je tvrdý jako ocel.
Očividně ho nedokážeš proseknout, ale nevzdávej se.
Je to zábava.
Ano.
Přesně po téhle reakci jsem toužil.
Než jsem získala svoji barvu, nikdo si se mnou nechtěl hrát.
Teď všichni dělají, co chci.
Zelená tě uklidní tak, že bys klidně přijal vlastní smrt.
Žlutá tě rozesměje i při tom nejbolestivějším mučení.
A modrá?
Díky ní pocítíš smutek, jaký jsi ještě nikdy nezažil.
Ale to už víš.
Čaj?
Moji kámoši
tady umřou.
Bez nich ti bude líp.
Kámoši tě akorát zklamou. Na rozdíl od hraček.
Když tě přestanou bavit hračky, můžeš je uklidit.
Snažila jsem se to vysvětlit našim, ale nechápali mě.
Tak jsem je pomalovala a uklidila.
Prvních pár dní v té krabici dělali hrozný kravál.
Jenom brečíš.
To je nuda.
A je to.
Teď se uklidni a zapomeň na ty tvoje kámoše.
Jak ti chutná čaj?
Ptala jsem se, jak panence chutná čaj.
Já svoje kámoše
zachráním.
Jak ti chutná čaj?
Je fakt výbornej.
Tak je hodný.
Řetězy, vínečko a kopa vosku.
Někdo tady měl pěkně divokou párty.
Copak to tady máme?
Kde je moje složka?
Koukám, že jste se zase namočili do pěknýho maléru,
a vypadá to,
že je na mně, abych vás z něj dostal.
Tady nechutnej pajzl. Přejete si rezervovat stůl?
Pozor na pusu, pane Trojko.
Takhle se mluví s nadřízeným?
Omlouvám se…
pane Nulo.
Mariňáci nás vyhmátli.
I když používáme mutátory,
za chvíli bude i komunikace přes telešneky moc nebezpečná,
tak doufám, že se na tohle nebudu muset ptát víckrát.
Už jsou princezna a Slamáci po smrti?
Ano, všichni už leží v kaluži vlastní krve.
To se divím, pane Trojko.
Většinou si dáváte načas.
Plánoval jsem je mučit déle,
ale ten zelenovlasý mi lezl na nervy.
Byl tak otravný, že jsem to už chtěl mít z krku.
Hlavně že je po nich.
Vyslal jsem Nešťastníky, aby to ověřili a zahladili stopy.
Budou u vás co nevidět.
Už se na ně těším, pane.
A ještě něco. Slečna Páteční dlouho nejedla.
Hladoví už od toho nešťastného incidentu v sirotčinci.
To si ze mě děláte prdel.
SLEČNA PÁTEČNÍ PAN TŘINÁCTKA
Sanji. Takže dostali i tebe…
Pomoc!
Zachraňte mě někdo!
Prosím!
Brogy?
Brogy!
Chrabrý válečník Usopp.
Ty jsi naživu!
Zdá se, že Dorryho meč byl moc tupý.
Jestli se mám dneska setkat s bohy,
jsem rád, že jsem ještě mohl vidět svého přítele.
Žádný dostaveníčka s bohama nebudou.
Nebyl to férovej souboj.
Někdo ti otrávil pití.
Chtěli se tě zbavit.
Co za mizery to má na svědomí?
Ti samí, co unesli moje kámoše.
Jsou v maléru a potřebujou pomoc.
Tak jim pomůžeme.
Porazíme naše nepřátele společně!
Po elbafsku.
Čestně
a s ocelí v ruce!
Nevypadáš moc dobře.
Asi jsem se trochu unáhlil.
Kapitán Usopp
si ale určitě poradí s čímkoliv.
Přesně, jak jsi mi vyprávěl.
Proti Pánovi zkázy ti zloduchové nemají nejmenší šanci.
No…
Obří krtek je jedna věc,
ale Baroko je jiná liga.
Jsou strašně silný
a mají schopnosti.
Chápu tě.
Máš strach.
Nemám.
Kdo tu mluvil o strachu?
Jsi malinký.
A bez chuti.
V sázce jsou životy tvých přátel.
Tvůj strach je naprosto oprávněný.
Každý skutečný válečník by měl nahnáno.
Strach je ale dobrá věc.
Znamená, že nám na něčem záleží, a dodává našim životům smysl.
Nikdy bych svůj život nesvěřil do rukou válečníka, který nezná strach.
To myslíš vážně?
V mojí jeskyni ses ptal,
jak smrti čelit beze strachu.
Skutečná odvaha nespočívá v tom, že ho zavrhneš,
ale že do boje vyrazíš, i když se bojíš.
Nejsem obr jako ty.
Když budu bojovat sám,
tak umřu.
Umřeš se ctí.
Ve snaze zachránit svoje přátele.
Chceš křupku?
Stalo se něco, pane Trojko?
Chvilku prosím počkejte.
Promiň,
ale tvoji mazlíčci jsou mrtví.
A předpokládám, že Slamáci ne.
Prozradíš mi, s kým mám tu čest?
Můžeš mi říkat…
pan Princ.
Něco ti řeknu, pane Princi.
Slamáci budou litovat dne, kdy vzali princeznu Vivi na palubu.
A ty budeš litovat, že jsi mi to zvedal.
Čau, krásko.
- Už se nemůžu moc hýbat. - Ani dýchat.
Ten vosk neproseknu, ale můžu si ufiknout nohy.
O čem to mluvíš? Co to má být za plán?
Lepší než tu umřít.
Myslí to vážně.
Jak s nimi chceš bojovat bez nohou?
- Jestli se ti to nelíbí, tak se nedívej! - Přestaň! Nebuď nechutný!
Ostatní můžete propustit, Baroko chce jenom mě.
Tím, že ti pomohli, se dostali na náš seznam.
Jim už nepomůžeš. Stejně jako nezachráníš Arabastu.
Snaží se tě rozhodit.
Kolik toho o domovině vaší kamarádky vlastně víte?
Tamní lid ze svých problémů viní krále.
- Jejího otce. - Otec chce naši zemi zachránit.
Baroko se ji snaží zničit.
Tak jako tak se schyluje k povstání. Malému, snadno potlačitelnému…
Až doteď.
Sleduješ zprávy?
NOVÝ POSTRACH MOŘÍ PLECHOVÍ VIKINGOVÉ
„Situace v Arabastě se mění.
Tisíce vojáků se postavily na stranu povstalců.“
Tisíce? Božínku. Tolik lidí.
- Co je asi přesvědčilo? - Spíš kdo.
Proč to děláte?
Co po nás Baroko chce?
To ví jedině pan Nula.
Taková ironie.
Schyluje se k občanský válce a ta jediná, kdo ji dokáže zastavit,
tady za chviličku zařve.
Bezmocná.
A o samotě.
Chce, abychom se před smrtí báli.
To mu nedopřeju.
Neboj, za chvíli dorazí Luffy.
To se vážně nikdy nevzdáváte?
Ty se snad hodláš vzdát…
svého království?
Neztrácej naději.
Ať už slečna Zlatotýdenní Luffymu provádí cokoliv,
určitě se jen tak nedá.
Červená tě nutí naštvat se na mnou zvolený cíl.
Zlobivá panenka jako ty si zaslouží potrestat.
Pan Trojka teď vraždí tvoje kamarády.
Co ty na to?
Jsem vzteky bez sebe!
Pořád je chceš zachránit?
Tohle je moje oblíbená barva.
Věděl jsi, že černá je absence světla?
Na mojí paletě značí absenci naděje.
Proto jí říkám zrádcovská černá.
Donutí tě totiž zradit všechno, čemu věříš.
Máš nějaký sen, panenko?
Najdu Velký poklad
a stanu se králem pirátů!
Teď už ne.
Vždycky jsem bývala osamělá. Je to moje prokletí.
Tvoje je ale ještě horší, když jsi snědl ďábelské ovoce.
Moře.
Chvilka pod vodou
a žádné sny už se ti nevyplní.
Běž se vykoupat.
Tak je hodný.
Neohlížej se.
A teď opakuj po mně.
Nikdy nenajdu Velký poklad.
Nikdy… nenajdu…
Velký…
Nikdy se nestanu králem pirátů.
Nikdy…
se…
nestanu…
králem…
pi…
rá… tů…
Luffy!
Neříkej to!
Jdu pro tebe, kámo!
Kazíš mi zábavu! Tak já si udělám panenku i z tebe!
Ani náhodou, ty šílená copatá náno!
Luffy!
Už běžím!
Kapitán Usopp tě zachrání!
No tak.
Kde jsou ostatní?
Už to bude.
Tak jo.
Teď to pěkně schytáte.
Co je to za šaška?
Jsme hrdinové.
Divím se, že ses vymanil z barevné pasti,
ale jestli chceš zachránit svoje přátele,
jdeš pozdě.
Jsou mrtví?
Zatím ne.
V plicích mají vzduch ještě tak na pár minut.
Zbývá jim víc času než tobě.
Tohle jsi jim provedl ty?
A taky jsi ten, kdo těm obrům pokazil souboj.
Ano.
Byl to můj geniální plán.
To si vypiješ.
Dostanete nakládačku.
Budu ti krýt záda. Trhej, Luffy.
Rozdělíme se, Usoppe!
Počkej! Vždyť umřou!
Ty je zachráníš!
Není na seznamu, ale to neznamená, že ho nemůžeme zabít.
Slyšel jsi?
Je po tobě.
- A to ani nevíme, co jsi zač. - Poslední slova?
Navrhuju,
abychom to vyřešili po elbafsku.
Soubojem.
Promiň, já jen…
Jakože ty proti nám?
To nezní moc fér.
Mně se to líbí.
Dobře.
- Koho chceš vyzvat? - Ji.
Unesla Nami.
Chci odvetu.
Jak si přeješ. Celý den chci někomu zakroutit krkem.
V Elbafu souboje tradičně začínají projevem vzájemné úcty.
Třeba úklonou nebo potřesením rukou.
Já bych radši začala
nějak takhle!
Jsi Valentýnová, že jo?
To sis vymyslela sama? Protože se nechováš moc láskyplně.
Abys věděl,
tak jsem láskyplnost sama!
Hej! Pojď mi pomoct!
Dva na jednoho? To nezní moc čestně.
Ten tvůj parťák to docela schytal, co?
Co že má za schopnost? Vybuchující šušně?
Ale no tak.
Je to nechutný.
Mohl bys na chvíli sklapnout?
Já ti s tím pomůžu.
To bylo 20 kilo.
Padesát kilo!
Skoro to necítím.
Sto kilo!
Proč se směješ?
Co nevidět umřeš.
Čestnou smrtí.
Zachraňuju svoje kámoše.
Valentýnová?
Díky za záchranu.
Trochu ten souboj vyrovnáme. Já si beru jeho.
A my ji.
Víme o tobě úplně všechno, Monkey D. Luffy.
Baroko si svoje cíle důkladně prověřuje.
Zkoumáme jejich silné…
a především pak slabé stránky.
Proklepl jsem si tě.
Jsi strašně hrr.
Do všeho se vrháš po hlavě.
Mácháš pěstmi bez rozmyslu.
Já na rozdíl od tebe
vždycky chodím připravený.
Jsem naživu?
Šťastného Valentýna!
- Nech mýho kámoše na pokoji! - Našeho.
Jen se nedělej.
Mně ses nikdy nevyrovnala.
Roronoa Zoro
lapenej jako krysa.
Je to super pohled.
Ještě aby ne, jinak bys neměl šanci.
Umíš vůbec bojovat bez mečů?
A ty bez dloubání v nose?
Moje dechová bomba taky stojí za to.
Gumogumové kulometové razítko!
Dobrou.
Vedle jak ta jedle.
Už mi fakt lezeš na nervy.
A ty máš akorát plnou hubu keců.
Tabasková hvězda!
Ten tvůj klacek vypadá docela křehce!
Jejda.
Chtěl jsi skapat jako tvrďák, a teď skapeš jako trapák!
Tohle je za Igarama.
Zoro!
Ohnivá hvězda!
Dorry?
Jak se ti líbí moje socha?
Gumogumová pistole!
Vosková pouta!
Jak se opovažuješ?
Nemáš v sobě ani kousek cti!
Zato ti obři jí měli na rozdávání.
Proto to byly tak snadné cíle.
Stejně jako ty.
Každý problém se snažíš vyřešit pěstmi.
Nikdy se nevzdávám.
Já bych spíš řekl, že jsi neponaučitelný.
Naše organizace se pletla.
Nakonec jsme vás zabili jedna dvě.
Stejně jako ty dva tupé obry.
Ti obři byli moji kámoši.
A vy jste je zneuctili.
Vosková zeď!
Gumogumové kladivo!
Luffy! Jsi v pořádku?
- My nakonec taky. - Usopp nám zachránil krk.
- Jak jinak? - Co se tu sakra stalo?
Sanji!
Vážně vás nemůžu nechat samotné.
A kde jsi byl ty?
Všechny jsem zachránil.
Abys věděl, bylo to fakt hustý.
A já zase našel tohle.
- Věčnou střelku? - Přímo do Arabasty.
Sanji!
- Jsi úžasný! - Taky mám nějaký zásluhy.
Takže nemusíme čekat na naši záznamovou střelku.
Vypadneme odsud.
Prosím!
Než se nás zase něco pokusí zabít.
Takže tu byli dinosauři…
- A vrahové. - Zapomínáme na něco?
No jo.
Na obry.
Dorry byl taky zalitý ve vosku, tak jsem ho vysvobodil.
Vy jste o těch obrech věděli?
Kamaráde! Díky bohům, že jsi naživu!
Díky bohům, že ty taky, ale netlač tolik, nebo mi otevřeš ránu.
Jsme rádi, že jste oba naživu!
Nás obry jen tak něco neskolí.
Co jsi mě vysvobodil, cítím se jako rybička.
Přesně. Po jedný lžíci jeho guláše by z mrtvých povstal kdokoliv.
A co ten váš souboj?
Plánujete v něm…
Po stech letech bez vítěze už víme,
co se nám bohové snažili naznačit.
Máš to u mě.
Za to, co jsi mi řekl.
Ne, to ty to máš u mě.
Teď můžeme vyprávět nový příběh.
Legendu o chrabrém válečníkovi Usoppovi.
Jo!
A já mám nový sen.
Jednou navštívím Elbaf.
Určitě tam zapadneš!
I když asi ne úplně.
Princezno,
snad zachráníš svoji zemi.
Děkuju, Dorry.
Až vyplujete,
věřte nám a miřte kupředu, ať už se bude dít cokoliv.
O čem to mluvíš?
- Jak to myslíš? - Mějte se a už se nevražděte!
Luffy? Jsem vám na obtíž už dost dlouho.
Přestoupím na první loď, kterou potkáme.
Mám věčnou střelku.
Smůla.
Už jsem nechal nastavit kurz k Arabastě.
To po vás nemůžu chtít.
Ani nemusíš.
Já ti říkala…
že to pochopíš.
Naši noví přátelé vypluli.
Přes tu obludu, co brázdí moře, se nedostanou.
Alespoň ne bez naší pomoci.
Moje sekera mi sloužila přes sto let.
Stejně tak mně můj meč.
Jestli už ale nebudeme dál bojovat,
nemohly si přát lepší rozloučení.
Hej! Něco k nám pluje!
Další dinosaurus?
Král moří?
Je to gigantická zlatá rybka!
Zatočte na levobok!
Ne!
Musíme přímo kupředu!
Jak říkal Brogy.
Podro…
…bení!
Viděli jste to?
To bylo neskutečný!
- Hodně štěstí! - Hodně štěstí!
Skvělá trefa, kamaráde.
Nápodobně.
Právě jsem si vzpomněl, proč jsme začali bojovat.
Já taky.
Oba jsme ulovili obřího krále moří.
A někdo se zeptal, který je větší.
Samozřejmě, že ten můj.
Blbost!
Můj byl zcela jasně větší!
Zpochybňuješ moji čest?
Čest? Zpochybňuju tvoji příčetnost!
V tom případě bychom to měli rozseknout!
- Soubojem! - Soubojem!
Sakra, mohl jsem z ní udělat suši.
- To těžko. - Ryby lovím pořád.
- Ne takhle velké. - Já s velikostí problém nemám.
Volové.
Víš, co jsi provedl?
Prohráli jsme,
tvoje parťačka zešílela a naše cíle nám utekly! Už podruhé!
Říkala jsem, že je máme prostě zabít!
Bude chtít hlášení.
Řeknu mu pravdu.
Můžeš za to ty.
Neřekneš mu vůbec nic.
- Lepšího dinosaura jsem ještě nejedl. - Už jsi někdy nějakého měl?
Ne, ale líp by rozhodně nechutnal.
Nejtěžší bylo najít pánev.
Zasloužili jsme si to.
To teda!
Tak jo.
Na hrdinu Zahrádky.
Na Usoppa.
- Na Usoppa! - Na Usoppa!
Povyprávíš nám o tom?
Ani ne.
Tak jo, ocitnul jsem se v obklíčení šesti vrahů.
- Šesti? - Možná osmi.
Byli fakt rychlí. Že jo, Vivi?
Nedali se spočítat.
Já porazil hned dva agenty, Vivi.
Které?
- Slečnu Páteční a pana Třinácku. - Jak vypadali?
No, byli…
Byli…
Jsou vážně nebezpeční.
Přesně. Díky, Vivi.
Jeden dinosaurus vydá za deset agentů.
Toho jsem skolil já.
- Sni dál. - Zlomil jsem mu vaz.
- Až když jsem mu probodl srdce. - Kecy.
Nepřestanou, dokud se neunaví.
Nebo dokud jim nevyhládne. Zvykneš si.
Já bych dinoušovi dal pěstí!
Musí být super patřit do posádky.
Taky je super nebýt jediná ženská na palubě.
Snažili se mě rozhodit!
Jsem unavená, takže půjdu zalehnout dřív.
- Uvidíme se ráno. - Jasně.
Překlad titulků: Eliška K. Vítová