Nu vă dați seama de pericol?
- Se mai întâmplă! - Ce v-a apucat?
De ce vă purtați…
Nami, arată-mi piciorul!
Bucătarul o să regrete că ratează asta.
Nu, vopseaua, Nami!
Trebuie s-o ștergi.
Mi-e bine așa.
Îți amintești unde ești?
Îmi amintesc totul, dar parcă nu puteam controla ce simțeam.
Acel simbol e însemnul agentei Dra Goldenweek.
Folosește o vopsea hipnotizantă
care schimbă emoțiile când se absoarbe,
colorând cum te simți.
Înlăturarea sigiliului e singura scăpare.
Ai trecut prin ceva nebunesc, Nami.
N-aș lăsa niciodată așa ceva să mă controleze.
Auzi, zâmbărețule? Ai vopsea pe picior.
- Ba nu. - Ba da.
- Ba n-am. - Ba ai.
Stai!
Mă gâdili.
Nu vă mai prostiți! Clica e afară.
Am un șperaclu în gheată. Dacă unul dintre noi…
Cătușele sunt de ceară.
N-ai ce să faci.
Trebuie doar să sperăm că ne caută echipajul.
Nu! Usopp!
Ultima oară când l-am văzut, cădea.
Sper că e bine.
Dar Sanji?
Tipul ăla?
Sigur s-a rătăcit prin junglă.
- Atunci, suntem singuri. - Nu.
Luffy e încă liber. Va veni după noi.
Dra Goldenweek l-a prins.
Oriunde ar fi, nu e cel pe care îl știți.
Nu paria împotriva lui Luffy! În plus,
nu suntem morți.
Asta mă îngrijorează.
Casa asta, cătușele astea, sunt munca partenerului drei Goldenweek, Domnul 3.
Orice ar pune la cale,
vă veți dori să fi murit.
Nu e nevoie să reprimi complimentele.
Ce zici de ultima lucrare?
Îmi place că țipă.
Normal că-ți place!
Ți-au făcut probleme?
I-am surprins pe spadasin și pe navigatoare. Prințesa a fugit.
N-a ajuns departe.
Mai e un nume pe listă.
Căpitanul.
- Unde e? - Pe plajă, la picnic.
Trebuia să mi-l aduci.
Vreau să-l păstrez.
Haide!
- Am vorbit deja. - Am nevoie de o jucărie.
Nu trebuia să le strici pe cele vechi.
Bine. Poate că te poți juca tu cu mine.
Dacă mă gândesc mai bine, cum să refuz?
Distrează-te cu el și adu-mi-l când termini cu el!
Am nevoie de el pentru a-mi finaliza capodopera.
Arată ca un tort.
E ziua mea?
Nu, dragă, dar are lumânări.
Acum, că uriașii au fost eliminați,
nu ne strică nimeni petrecerea.
Luffy!
Ce mă bucur să te văd!
Avem o problemă. Clica Barocă i-a prins pe Vivi, Nami și Zoro.
Construiesc o unealtă de tortură pe pajiște.
E înfiorătoare, omule!
M-am gândit să faci chestia cu Guma și gata,
ne cărăm de pe insulă!
E numai vina mea!
Nu. Categoric e vina asasinilor demenți.
M-a avertizat femeia pe vas.
A spus că, dacă nu accept oferta,
Clica Barocă îmi va răni prietenii.
Și totul e din cauza mea.
Luffy, ce ai pe față?
O să muriți.
Haide, tu nu ești așa, da?
Ascultă! Ne descurcăm.
Noi doi.
Căpitanii Usopp și Luffy.
Ca Yasopp și Shanks.
Ne urmăm visurile și luptăm cu oricine ne stă în cale.
Și nu pot face asta singur,
așa că, orice ar fi asta, trebuie să-ți revii.
Hai, Luffy!
Avem nevoie de tine. Haide!
Știu că arată rău, dar tu nu renunți.
Nu renunți niciodată.
Mă întorc.
Îmi pare rău, Usopp.
Organizez un picnic pentru păpușa mea.
Tu.
Bine, Usopp, gândește-te! Sunt patru asasini pe insulă.
Primul plan. Te ascunzi până pleacă.
Prietenii tăi mor.
Al doilea plan. Lupți cu ei.
Atunci, mori tu.
În chinuri.
Al treilea plan.
Găsești
pe altcineva
ca să lupte cu ei.
Sanji!
Nami?
Vivi?
Luffy?
Usopp!
Cap de ferigă!
Nu vezi în fiecare zi așa ceva.
Ai avut dreptate.
E mai rea decât moartea.
Sper că stați incomod.
- Tu ești Domnul 3. - Ce m-a dat de gol?
Probabil treiul din păr.
Am fost iritați că nu v-am ucis în Whisky.
Dar ne revanșăm acum.
Știți care e problema unor asociați din Clica Barocă?
Se axează atât pe muncă,
încât uită să fie… baroci.
Ei, de exemplu!
Au fost înzestrați cu abilități glorioase.
Ce fac ei cu ele?
Sunt ucigași plătiți.
Brute.
Faptele lor vor fi uitate de istorie.
Nu și ale mele.
Discursul ăsta e tortura?
Nami!
Vrei să faci onorurile?
Ce scârbos!
Voilà!
Plouă cu ceară.
Vaporii de ceară care coboară asupra voastră se vor întări,
transformându-vă trupurile în sculpturi de ceară.
Ar trebui să vă simțiți onorați. Muriți pentru artă.
Dumnezeule!
Ăsta e planul tău genial?
Să aștepți să pice ceară?
Nu mă aștept ca prostălăi ca voi să înțeleagă.
Suntem asasini. Să-i asasinăm și să plecăm acasă!
Înțeleg că suntem asasini, dar eu sunt artist.
Pot să-i arunc în aer. Pierdem vremea.
Vivi!
Uită-te la Zoro!
- Încă are săbiile. - Ceara mea le va îngheța expresiile.
Le va imortaliza suferința.
Durerea. Disperarea.
Moartea lentă
e tot farmecul.
Vrăjeli!
Îți spui artist?
Am furat de la cele mai bune muzee,
iar discursul tău e praf.
- Munca mea te jignește? - E o minciună.
Uită-te la Zoro!
Nu suferă. Chicotește.
Fata are dreptate.
Nu trebuia să-mi lași săbiile.
Nici nu mi-ar trece prin cap să-l imortalizez pe Roronoa Zoro fără ele.
Nu mă oprește nimic să mă eliberez
și să plec de pe insulă cu capul tău.
Iată-l!
Ce naiba?
Ceara mea e dură ca oțelul.
E clar că nu ești destul de puternic s-o tai, dar mai încearcă!
E haios.
Asta e!
Asta e reacția pe care o așteptam.
Nu voiau să se joace cu mine,
până nu am obținut vopseaua.
Acum, toți fac ce vreau eu.
Verdele te face atât de calm, încât îți accepți moartea.
Galbenul te face să râzi, chiar și sub o tortură brutală.
Iar albastrul?
Albastrul te face să te simți mai trist decât te-ai simțit toată viața.
Dar deja știi asta.
Ceai?
Prietenii mei
vor muri.
Ți-e mai bine fără ei.
Prietenii te dezamăgesc.
Nu ca jucăriile.
Când nu mai sunt distractive, le pui în cutie.
Am încercat să le explic părinților, n-au înțeles.
Așa că i-am pictat și i-am pus în cutie.
Au făcut atâta gălăgie!
În primele zile.
Plângi.
Devine plictisitor.
Poftim!
Acum, relaxează-te și uită de prietenii ăia!
Îți place ceaiul?
Am zis: „Păpușelei îi place ceaiul?”
O să-mi salvez
prietenii!
Îți place ceaiul?
Ceaiul e delicios.
Ce păpușică cuminte!
Lanțuri, vin roșu, multă ceară pentru lumânări.
Cineva s-a simțit bine aici.
Ce avem aici?
Dosarul meu unde e?
Iar v-ați creat probleme
și se pare
că bătrânul Sanji trebuie să salveze situația.
Suntem de la restaurantul de rahat. Doriți o rezervare?
Ai grijă, Domnule 3!
Așa vorbești cu superiorul tău?
Mii de scuze,
Domnule 0.
Marina a aflat de mișcările noastre.
Chiar și cu vocile modificate,
curând va fi riscant să folosim melcii transponder.
Sper că trebuie să întreb doar o dată.
Prințesa și Pălăriile sunt morți?
Da. Zac într-o baltă de sânge chiar acum, domnule.
Sunt surprins, Domnule 3.
De obicei, insiști s-o faci încet.
Voiam să-i torturez mai mult timp,
dar cel cu părul verde mă călca pe nervi.
E foarte enervant. Nu mai știam cum să-i închid gura.
Bine că s-a rezolvat!
I-am trimis pe Nefericiți să șteargă urmele.
Ar trebui să ajungă acum.
Abia aștept să-i întâmpin!
Te avertizez că dra Friday n-a mâncat de ceva vreme.
De la acel eveniment nefericit din orfelinat.
Cred că glumești!
DRA FRIDAY DOMNUL 13
Sanji! Te-au prins și pe tine.
Ajutor!
Să mă ajute cineva!
Vă rog!
Brogy?
Brogy!
Viteazul războinic Usopp!
Brogy, ești în viață!
Se pare că sabia lui Dorry n-a fost destul de ascuțită ca să-mi ofere sfârșitul.
Dar dacă îmi voi întâlni zeii astăzi,
mă bucur că ultima imagine e fața unui prieten.
Stai așa, nu întâlnești niciun zeu!
Duelul n-a fost luptă dreaptă.
Cineva ți-a otrăvit berea.
Te-au sabotat.
Ce canalie ar face așa ceva?
Aceiași care mi-au răpit prietenii.
Sunt în pericol. Au nevoie de ajutor.
Mi-e de ajuns.
Ne vom învinge vrăjmașii împreună!
Ca în Elbaph.
Cu onoare.
Și oțel.
Nu arăți prea bine.
Poate că oferta mea a fost cam pripită.
Dar oricare ar fi pericolul,
sigur căpitanul Usopp se va descurca.
Ca în poveștile tale, nu?
Ce șanse au diavolii aceia în fața Lordului Distrugerii?
Apropo…
Un monstru-cârtiță e una,
dar cei din Clică sunt diferiți.
Sunt foarte puternici
și au puteri mari.
Înțeleg.
Ești speriat.
Nu sunt speriat.
Cine a zis asta? Nu eu.
Ești mic.
Și pricăjit.
Și viețile prietenilor tăi sunt în joc.
E normal să fii speriat.
Orice războinic adevărat ar fi.
Frica unui războinic e un lucru bun.
Înseamnă că îți pasă.
Îți dă motivație.
Nu mi-aș încrede viața în mâinile unuia care spune că nu i-a fost frică niciodată.
Chiar crezi asta?
M-ai întrebat în peșteră:
„Cum poți să înfrunți moartea fără frică?”
Adevărata vitejie nu e absența fricii,
ci mersul la luptă în ciuda ei.
Nu sunt uriaș ca tine.
Dacă merg la luptă singur,
voi muri.
O moarte onorabilă,
încercând să-ți salvezi prietenii.
Vrei grăunțe?
Sunt probleme, Domnule 3?
Trebuie să te pun în așteptare.
Scuze! Animalele tale-s moarte.
Și Pălăriile nu sunt?
Spune-mi, cu cine vorbesc, de fapt?
Poți să-mi spui…
Domnul Prinț.
Atunci, să știi, Domnule Prinț,
că Pălăriile de Paie vor regreta că au luat-o pe prințesa Vivi la bord.
Iar tu vei regreta că ai ridicat receptorul.
Bună, frumoaso!
- Mi-e greu să mă mișc. - Și să respir.
Nu pot să tai ceara, dar pot să-mi tai picioarele.
Să-ți tai picioarele? Ce plan e și ăsta?
Mai bine decât să fiu mort!
Chiar o face.
Cum o să lupți cu ei fără picioare?
- Dacă ți-e frică, nu te uita! - E dezgustător! Încetează!
Măcar eliberează-i! Pe mine mă vrea Clica.
Când te-au ajutat, au ajuns pe lista noastră.
Nu-i poți salva și e prea târziu să salvezi Alabasta.
Încearcă să te irite.
Ce știți despre țara noii voastre prietene?
Poporul dă vina pe rege pentru probleme.
- Pe tatăl ei. - Tata vrea să salveze țara.
Clica Barocă o distrug.
Oricare ar fi cauza, mocnește o revoltă.
Mică, ușor de stăpânit. Până acum.
Ești la curent cu știrile?
O NOUĂ NĂPASTĂ: PIRAȚII BLIKING
„Situația se schimbă în Alabasta,
și mii de soldați schimbă tabăra pentru a se alătura revoltei.”
Mii? Aoleu, par cam mulți!
- Oare ce i-a convins? - Sau cine?
De ce faceți asta?
Ce vrea Clica Barocă de la Alabasta?
E secretul Domnului 0.
Trebuie să admiri ironia!
Alabasta e în pragul războiului civil, iar singura care îl poate opri
e pe cale să moară aici.
Netrebnică.
Și singură.
Maniacul vrea să murim speriați.
Nu-i dau satisfacție.
Stai liniștită! Va veni Luffy.
Voi chiar nu renunțați, nu?
Tu o să renunți?
La regatul tău?
Nu-ți pierde speranța!
Crede-mă! Orice i-ar face Miss Goldenweek,
sigur se împotrivește.
Roșul te face furios pe ținta aleasă de mine.
O păpușă obraznică merită pedepsită.
Acum, Domnul 3 îți omoară prietenii.
Cum te face să te simți?
Mă face să simt furie!
Încă vrei să-i salvezi?
Asta e culoarea mea preferată.
Știai că, pe spectrul cromatic, negrul este absența luminii?
Pe paleta mea, este absența speranței.
Îl numesc „negrul trădării”.
Te face să renunți la toate credințele tale.
Ai un vis, păpușică?
O să găsesc One Piece
și o să fiu regele piraților!
Nu mai e cazul.
Mereu am fost singuratică. Ăsta mi-a fost blestemul.
Dar al tău e mult mai trist. Ca al oricui cu Fructul Diavolului.
Marea.
O mică scufundare,
și visele tale nu se vor mai împlini.
Intră în ocean!
Așa!
Nu te uita în urmă!
Acum, repetă după mine!
„Nu voi găsi One Piece.”
Nu voi găsi
One…
„Nu voi fi regele piraților.”
Nu…
voi…
fi…
regele…
pira…
Luffy!
N-o spune!
Vin după tine!
Mi-ai stricat distracția!
Acum vei fi păpușica mea!
Nu te apropii de mine, Șosețico!
Luffy!
Te-am prins!
Te salvează căpitanul Usopp!
Haide!
Unde e restul echipajului?
E aproape terminată.
Vai de mine!
Acum ați încurcat-o!
Cine e bufonul ăsta?
Suntem eroii.
Sunt surprins că ai scăpat de capcana culorilor a partenerei mele,
dar dacă vrei să-ți salvezi prietenii,
e prea târziu.
Sunt morți?
Nu chiar.
Estimez că mai au câteva minute de aer în plămâni.
Dar e mai mult decât aveți voi.
Tu ai făcut asta.
Tu ai distrus și duelul uriașilor.
Exact.
Eu sunt creierul.
Atunci, vei plăti.
E vremea bătăiței!
Sunt aici, prietene. Pe el, Luffy!
Usopp! Să ne despărțim!
Stai! O să moară!
Știu că nu permiți asta!
Nu e pe lista noastră. Dar nu înseamnă că nu-l putem ucide.
Ai auzit?
O să mori.
- Și nici nu știm cine ești. - Niște ultime cuvinte?
Eu propun
să reglăm conturile ca cei din Elbaph.
Prin duel.
Scuze, ești
doar tu împotriva noastră.
Nu cred că e o luptă dreaptă.
De asta îmi și place. Bine.
- Cu cine vrei să lupți? - Cu ea.
A luat-o pe Nami.
Și îmi vreau revanșa.
Nu mă deranjează.
Toată ziua am așteptat să ucid.
În Elbaph, un duel începe printr-un gest de respect reciproc.
O plecăciune sau o strângere de mână.
Prefer să încep
așa!
Tu ești dra Valentine, nu?
Tu ți-ai găsit porecla? Nici nu pari foarte simpatică.
Sunt
extrem de simpatică!
Treci încoace și ajută-mă!
Doi împotriva unuia? Nu e chiar duel, nu?
Partenerului i s-a făcut o nedreptate.
Ce Fruct avea? Muci explozivi?
Alo!
Ce scârbos!
Nu taci niciodată, nu?
Te fac eu să taci!
Au fost 20 de kg.
Cincizeci!
Abia am simțit.
O sută de kilograme!
De ce zâmbești?
Ești pe cale să mori.
O moarte onorabilă,
salvându-mi prietenii.
Val?
Mersi că ne-ai salvat!
Să facem lupta mai echitabilă! Mă ocup eu de el.
Și noi de ea.
Știm totul despre tine, Monkey D. Luffy.
Clica Barocă mereu își studiază țintele.
Ca să le afle atuurile.
Și, mai ales, slăbiciunile.
Le-am studiat pe ale tale.
Ești un bătăuș.
Te arunci cu capul înainte.
Lovești fără să gândești.
Pe de altă parte,
eu mereu vin pregătit.
Sunt în viață?
Un sfânt Valentin fericit!
- Pleacă de lângă amicul meu! - Al nostru.
Fii serioasă, dră Wednesday! N-ai fost niciodată la nivelul meu.
Roronoa Zoro,
prins ca un șobolan.
Îmi place asta.
Sunt sigur de asta. Doar așa ai o șansă.
- Știi să lupți fără săbii? - Tu știi, fără să te scarpini în nas?
Gloanțele răsuflării dor al naibii.
Gumă Mitralieră-Ștampilă!
Somn ușor!
Ai ratat!
Ești o bătaie de cap, știai?
Dar de gură?
Stea picantă!
Drăguț băț! Pare cam fragil!
Hopa!
Voiai să mori șmecher. O să arăți ca un fraier!
Pentru Igaram!
Zoro!
Steaua de Foc Ucigașă!
Dorry?
Îți place sculptura mea?
Gumă Pistol!
Prinsoarea Lumânării!
Tu i-ai făcut asta lui Dorry.
Nu lupți cu onoare!
Dar uriașii au făcut-o.
Asta i-a făcut ținte atât de ușoare.
Ca tine.
Încerci să-ți rezolvi toate problemele cu pumnii.
Nu voi renunța niciodată.
Prefer să cred că nu vei învăța niciodată.
Cercetările noastre au fost greșite.
Sunteți prea ușor de înfrânt.
Aproape la fel de ușor ca acești bieți uriași tonți.
Uriașii aceia erau prietenii mei.
Și i-ai dezonorat.
Zidul Lumânării!
Gumă Ciocan!
Luffy! Ești teafăr.
- Și noi suntem, cumva. - Usopp a salvat situația.
- Evident! - Ce naiba s-a întâmplat aici?
Sanji!
Nu pot să vă las singuri deloc, nu-i așa?
Unde ai fost?
Am salvat situația.
Nu știu dacă ai auzit, dar a fost mișto.
Uitați ce am găsit!
- O Busolă Eternă? - E setată spre Alabasta.
Sanji!
- Ești genial! - Și eu am salvat situația.
E grozav. Nu trebuie să mai așteptăm.
Să plecăm de aici!
Vă rog!
Până nu ne mai atacă ceva.
Am avut dinozauri.
- Asasini. - Am uitat ceva?
Da!
Uriașii!
Și Dorry era blocat în ceară, așa că l-am eliberat.
Toți știați că erau uriași pe insulă?
Prietene drag, slavă zeilor că ești viu!
Slavă zeilor că tu ești viu!
Nu strânge așa de tare, se deschide rana!
Ne bucurăm că ambii sunteți vii!
Noi, uriașii, suntem robuști.
După ce m-ai eliberat din ceară, mă simt ca nou.
Da! Și o gură din tocana lui ar readuce pe oricine la viață!
Și duelul vostru?
Sper că nu mai…
După 100 de ani fără biruitor,
cred că zeii și-au făcut înțeleasă judecata.
Îți sunt dator
pentru ce mi-ai spus.
Nu.
Eu îți sunt dator.
Acum avem o nouă poveste de spus.
Legenda viteazului războinic Usopp.
Da!
Iar eu am un nou vis.
Voi vizita Elbaph cândva.
Te vei integra perfect.
Poate că vei ieși puțin în evidență.
Prințesă,
sper că țara ta e la adăpost.
Mulțumesc, Dorry.
Când veți porni,
aveți încredere în noi și navigați drept înainte, orice s-ar întâmpla!
Cum? Orice s-ar întâmpla?
- Cum adică? - Pe curând! Încercați să nu mai muriți!
Luffy? Te-am distras destul de la drumul tău.
Voi cere găzduire primei nave din cale.
Voi folosi Busola Eternă.
Păcat!
Nami deja setează cursul spre Alabasta.
Nu-ți pot cere să mă duci.
N-a fost nevoie.
Ți-am zis…
o să-ți dai seama.
Amicii noștri au plecat.
Nu vor ajunge departe cu acel monstru în apă.
Nu fără ajutorul nostru.
Am luptat cu Toporul Bătăuș peste 100 de ani.
Și eu, cu sabia Terry.
Dar, dacă duelurile noastre s-au încheiat,
e cea mai bună cale de rămas-bun.
Gașcă! Ceva înoată direct spre noi!
Alt dinozaur?
E un Neptunian?
E un caras auriu uriaș!
Spre babord!
Nu!
Direct înainte!
Cum a zis Brogy.
Suveranitatea…
…națiunii războinice!
Ați văzut asta?
A fost formidabil!
- Norocul să fie cu voi! - Norocul să fie cu voi!
O lovitură de pomină!
Așa cum a fost și a ta.
Mi-am amintit de ce am început duelul atunci.
Așa este!
Doborâsem câte un Neptunian.
Și ne-au întrebat care era mai mare.
Al meu a fost, desigur.
Prostii!
Fiara doborâtă de mine a fost mai mare!
Te îndoiești de onoarea mea?
Onoarea? Rațiunea, mai degrabă!
Ar trebui să clarificăm asta odată!
- Printr-un duel! - Printr-un duel!
Fir-ar! Puteam să fac sushi.
- Ba nu. - Dobor pești zilnic.
- Nu de mărimea aia. - Nu-ți face griji pentru mărime!
Idioți!
Înțelegi ce ai făcut?
Am pierdut lupta,
partenera ta și-a pierdut mințile, iar țintele au scăpat. Iar!
Ți-am zis că trebuia să-i omorâm atunci.
Va vrea răspunsuri.
O să-i spun adevărul.
A fost numai vina ta!
Tu nu-i vei spune nimic.
- E cel mai delicios dinozaur! - Ai mai gustat?
Nu, dar nu cred că poate fi mai bun.
Provocarea a fost tigaia.
Merităm o masă bună.
Exact!
Bun, gașcă!
Pentru eroul din Micuța Grădină!
Pentru Usopp.
- Pentru Usopp! - Pentru Usopp!
Nu spui o poveste?
Nu pot.
Și iată-mă singur, înconjurat de șase asasini!
- Șase? - Poate opt.
Se mișcau repede. Ai văzut, Vivi?
A fost greu de numărat.
Știi, Vivi, i-am învins singur pe cei doi agenți.
- Care agenți? - Miss Friday și Domnul 13.
Cum erau?
Păi, erau…
Erau…
Erau adversari periculoși.
Da. Mulțumesc, Vivi.
Doborârea unui dinozaur valorează cât zece agenți.
Cel ucis de mine?
- În vise! - I-am rupt gâtul.
- După ce l-am împuns. - N-a fost așa.
Vor continua așa până obosesc.
Sau până li se face foame iar. Te obișnuiești.
Dacă aș vedea un dinozaur, l-aș pocni!
Trebuie să fie plăcut în echipaj.
E și mai plăcut să mai fie o fată la bord.
Vor să se ia de mine!
Mă simt cam obosită, așa că mă retrag devreme.
- Dar ne vedem dimineață, da? - Da.
Subtitrarea: Ramona Coman