Fattar ni inte hur illa ute vi är?
-Sånt händer. -Vad är det med er två?
Varför är ni så…
Nami, får jag se ditt ben?
Kocken kommer ångra att han missade det här.
Nej, jag menar färgen, Nami. Du måste få bort den.
Det är lugnt.
Minns du var du är?
Jag minns allt, men jag kunde inte styra mina känslor.
Symbolen tillhör en farlig agent, fröken Gyllenvecka.
Hon använder en speciell hypnotisk färg
som påverkar offrets humör när det tas upp av huden.
Den färgar bokstavligen ens känslor.
Märket måste bort om man ska stoppa det.
Det var galna grejer du var med om, Nami.
Jag skulle aldrig låta något sådant styra mig.
Hörru, garvis. Du har färg på benet.
-Nähä. -Jo.
-Nej. -Jo.
Lägg av!
Jag är kittlig.
Sluta tramsa. Barockverken är här utanför.
Jag har en dyrk i skon. Om någon av oss kan…
Bojorna är gjorda av vax.
De har inget lås.
Vi får hoppas på att någon i ert gäng letar efter oss.
Åh, nej. Usopp.
Sist jag såg honom föll han i ett bergskred. Jag…
-Jag hoppas att det gick bra. -Sanji, då?
Han? Han är definitivt vilse i djungeln.
-Då är det bara vi. -Nej.
Luffy är där ute. Han kommer.
Gyllenvecka tog honom också. Var han än är så är han inte den Luffy du känner.
Underskatta inte Luffy.
Dessutom är vi inte döda än.
Det är det som oroar mig.
Det här huset, de här bojorna. Det är herr 3:s verk. Gyllenveckas kumpan.
Vad han än har för planer,
kommer du önska att du var död.
Håll inte inne med komplimangerna.
Vad tycker du om mitt senaste verk?
Jag älskar att han skriker.
Klart du gör.
Var våra fångar jobbiga?
Svärdskämpen och styrmannen anade ingenting.
Prinsessan flydde, men kom inte långt.
Det finns ett till namn på listan. Kaptenen.
-Var är han? -Han har picknick på stranden.
Du skulle föra honom till mig.
-Jag vill behålla honom. -Nej, du.
-Vi har pratat om det. -Jag behöver en ny leksak.
Då skulle du inte ha tagit sönder dina gamla.
Visst. Du kanske kan leka med mig.
Å andra sidan, hur kan jag säga nej?
Ha så roligt, och ta hit honom när du är färdig.
Han behövs för att fullända mitt mästerverk.
Det ser ut som en födelsedagstårta. Är det min födelsedag?
Nej, hjärtat, men den har ljus.
Nu när jättarna är eliminerade, kan ingen sabotera vårt kalas.
Luffy!
Oj, vad jag är glad att se dig.
Vi har problem. Barockverken har tagit Vivi, Nami och Zoro.
De bygger något slags tortyrmaskin i en glänta.
Det är riktigt rubbat.
Jag tänkte att om vi går dit så kan du göra din gummigrej
och sen kan vi ta oss härifrån.
Det är mitt fel.
Nej, det är utan tvekan de galna lönnmördarnas fel.
Damen på skeppet varnade mig.
Hon sa att om jag inte antog hennes erbjudande,
skulle Barockverken skada mina vänner.
Det är mitt fel.
Vad har du i ansiktet?
Du kommer att dö.
Du är inte dig själv, okej?
Lyssna. Vi klarar det.
Du och jag, kaptenerna Usopp och Luffy.
Som Yasopp och Shanks.
Vi följer våra drömmar och slåss mot alla som står i vår väg.
Jag kan inte göra det själv, så…
…vad det än är, måste du vakna nu. Snälla.
Kom igen.
Vi behöver dig. Kom igen!
Jag vet att det ser mörkt ut, men du ger inte upp.
Du ger aldrig upp.
Jag kommer tillbaka.
Förlåt, Usopp.
Jag har picknick för min nya docka.
Du.
Tänk, Usopp. Det är fyra lönnmördare på ön.
Plan ett. Göm dig tills de är borta.
Men då dör dina vänner.
Plan två. Slåss mot dem.
Då dör du.
En plågsam död.
Plan tre.
Du hittar…
…någon annan…
…som kan slåss mot dem.
Sanji.
Sanji!
Nami?
Vivi?
Luffy?
Usopp!
Mosshuvud.
Det där ser man inte varje dag.
Du hade rätt. Det här är värre än döden.
Jag litar på att ni har det obekvämt.
Så du är herr 3.
-Vad avslöjade mig? -Antagligen trean i ditt hår.
Vi kunde inte döda er i Whisky Peak.
Men vi tar igen det genom att döda er nu.
Vet ni vad problemet är med några av mina kumpaner?
De är så fokuserade på jobbet
att de glömmer bort att vara barocka.
Som de här två, välsignade med magnifika djävulsfruktkrafter.
Men hur använder de dem?
Som avlönade mördare. Odjur.
Deras handlingar kommer att glömmas bort.
Inte mina.
Är det talet som är tortyren?
Nami!
Vill du ha den äran?
Jätteäckligt.
Voilà.
Det regnar vax.
Vaxet som regnar ner över er kommer att täcka er, hårdna
och förvandla er till vackra vaxskulpturer.
Ni ska känna er hedrade. Ni dör för konsten.
-Herregud. -Är det din genialiska plan?
Att stå här och vänta på vax?
Jag väntar mig inte att tjockskallar som ni ska förstå.
Vi är lönnmördare. Låt oss mörda dem och åka hem.
Jag vet att vi är lönnmördare, men jag är en konstnär.
Jag kan spränga dem. Du ödslar tid.
Vivi.
Titta på Zoro.
-Han har sina svärd. -Vaxet kommer att fånga deras miner.
Föreviga deras lidande.
Smärtan. Förtvivlan.
Den långsamma döden…
…är hela poängen.
Vilket skitsnack.
Kallar du dig konstnär? Jag har stulit från Österblås finaste museer,
och ditt konstsnack är bara trams.
-Blir du kränkt av min konst? -Din konst är en lögn.
Titta på Zoro. Han lider inte, han fnittrar.
Hon har en poäng.
Du borde inte ha lämnat svärden.
Jag skulle aldrig komma på tanken att föreviga Roronoa Zoro utan dem.
Då hindrar inget att jag skär loss mig
och lämnar ön med ditt huvud.
Där har vi honom.
Vad fan?
Mitt vax är hårt som stål.
Du är uppenbarligen inte stark nog att skära det, men försök gärna.
Det är underhållande.
Så ja.
Det var den reaktionen jag ville se.
Ingen ville leka med mig förrän jag fick min specialfärg.
Nu gör folk vad jag än vill.
Grönt gör en så lugn att man accepterar att dö.
Gult får en att skratta trots plågsam tortyr.
Och blått?
Blått gör en sorgsnare än man någonsin varit.
Men det vet du ju redan.
Te?
Mina vänner kommer att dö.
Du har det bättre utan dem.
Vänner sviker en. De är inte som leksaker.
När leksaker blir tråkiga kan man lägga dem i en låda.
Jag försökte förklara, men mina föräldrar förstod inte.
Så jag målade dem också och la dem i en låda.
De väsnades jättemycket.
De första dagarna.
Du gråter.
Det är tråkigt.
Så ja.
Nu kan du slappna av och glömma dina dumma vänner.
Tycker du om teet?
Tycker dockan om teet, frågade jag!
Jag ska rädda mina
vänner.
Tycker du om teet?
Teet är jättegott.
Duktig docka.
Kedjor, rödvin, en massa ljusvax.
Någon har haft roligt här.
Vad har vi här?
Var är min mapp?
Ni försatte er i knipa igen,
så jag antar
att det är dags för Sanji att fixa biffen.
Välkommen till skitrestaurangen. Vill ni boka?
Försiktigt, herr 3.
Är det så du tilltalar en överordnad?
Jag ber om ursäkt,
herr 0.
Marinkåren har upptäckt oss.
Även med röstförvrängare
är det snart alltför riskabelt att använda transpondersniglar.
Jag utgår från att jag bara behöver fråga en gång.
Är prinsessan och stråhattarna döda?
O, ja. De ligger i en pöl av sitt eget blod.
Du förvånar mig, herr 3.
Du brukar vilja ta god tid på dig.
Jag tänkte tortera dem längre, men den grönhåriga irriterade mig.
Han är störig. Jag kunde inte få tyst på honom snabbt nog.
Huvudsaken är att det är gjort.
Jag har skickat Oturlingarna för att bekräfta och städa upp.
-De kommer nog när som helst. -Jag ser fram emot att välkomna dem.
Och en liten varning. Fröken Fredag har inte ätit på ett tag.
Inte sedan den olyckliga händelsen på barnhemmet.
Du skojar.
FRÖKEN FREDAG HERR 13
Sanji. De tog dig också.
Hjälp!
Kan någon hjälpa mig?!
Snälla!
Brogy?
Brogy!
Den djärve krigaren Usopp.
Brogy, du lever!
Dorrys svärd var inte skarpt nog att göra slut på mig.
Men om jag ska möta gudarna i dag,
är jag glad att det sista jag ser är en väns ansikte.
Ingen ska möta några gudar.
Er duell var inte rättvis. Någon förgiftade din öl.
-De ville sabotera. -Vad för slags skurk skulle göra så?
Samma som kidnappade mina vänner.
De är i knipa. De behöver hjälp.
Inte ett ord till. Vi ska besegra våra fiender tillsammans.
På Elbaphs vis. Med heder…
…och stål.
Du ser inte så pigg ut.
Mitt erbjudande var kanske förhastat.
Men oavsett fara,
är jag säker på att kapten Usopp klarar det.
Precis som i dina berättelser, inte sant?
Vad har de där uslingarna för chans mot Förödelsens herre?
Apropå det…
Mullvadsmonster är en sak, men…
…Barockverken är något annat.
De är galet starka och har
galna krafter.
Jag förstår. Du är rädd.
Jag är inte rädd.
Vem sa rädd? Inte jag.
Du är liten. Och senig.
Och dina vänners liv står på spel.
Det är rimligt att du är rädd.
Det skulle alla äkta krigare vara.
En krigares rädsla är något bra.
Det betyder att du bryr dig.
Det ger dig ett syfte.
Jag skulle aldrig ge mitt liv för en krigare som aldrig varit rädd.
Är det verkligen så?
I grottan frågade du
hur man kan möta döden utan rädsla.
Äkta mod är inte att aldrig vara rädd,
utan att gå in i strid trots rädslan.
Jag är ingen jätte som du.
Om jag går i strid ensam,
dör jag.
En ärofylld död,
i ett försök att rädda dina vänner.
Vill Polly ha en kaka?
Några problem, herr 3?
Var god dröj.
Jag beklagar.
Dina husdjur är döda.
Jag antar att stråhattarna inte är det?
Säg mig, vem är det jag talar med?
Du kan kalla mig…
…herr Prince.
Var medveten om detta, herr Prince.
Stråhattsklanen kommer att ångra att de tog ombord prinsessan Vivi.
Och du kommer att ångra att du tog det här samtalet.
Tjenare, snygging.
-Det är svårt att röra sig. -Och andas.
Jag kommer inte igenom vaxet, men jag kan kapa mina ben.
Kapa av fötterna? Vad är det för en plan?
Det är bättre än att dö.
Han gör det. Hur ska du kunna slåss mot dem utan ben?
-Titta bort om du är rädd! -Det är vidrigt! Sluta!
Släpp de andra. Det är mig Barockverken vill ha.
Så snart de hjälpte dig hamnade de på vår lista.
Du kan inte rädda dem, och du kan inte längre rädda Alabasta.
Han försöker provocera dig.
Vad vet ni om er nya väns hemland?
Folket där skyller sina bekymmer på kungen.
-Hennes far. -Min far vill rädda mitt land.
Det är Barockverken som förstör det.
Oavsett orsak, så växer ett uppror fram. Det har varit lätthanterligt. Tills nu.
Har du hängt med i nyheterna?
ETT NYTT GISSEL: BLIKINGPIRATERNA
"Vinden vänder i Alabasta
när tusentals kungliga soldater byter sida för att delta i upproret."
Tusentals? Oj, det låter mycket.
-Vad kan det bero på? -Eller vem?
Varför gör ni det här?
Vad vill Barockverken ha av Alabasta?
Det är herr 0:s hemlighet.
Man måste älska ironin. Alabasta är på väg mot inbördeskrig,
och den enda som kan förhindra det kommer att dö långt här ute.
Oduglig.
Och ensam.
Det där kräket vill att vi ska dö rädda.
Han ska inte få det nöjet.
Oroa er inte. Luffy kommer.
Ni ger aldrig upp, eller hur?
Tänker du ge upp?
Ditt kungarike?
Tappa inte hoppet.
Tro mig, vad fröken Gyllenvecka än gör med Luffy,
lovar jag att han kämpar mot det.
Rött gör en arg på det jag väljer.
Och en stygg docka som du förtjänar att bestraffas.
Herr 3 dödar dina vänner i detta nu.
-Hur känns det? -Det gör mig rasande!
Vill du fortfarande rädda dina vänner?
Det här är min favoritfärg.
Visste du att på färgspektrumet är svart frånvaron av ljus?
På min palett är det frånvaron av hopp.
Jag kallar den Sveksvart.
Den får en att ge upp hoppet om allt.
Har du någon dröm, dockan?
Jag ska hitta One Piece
och bli piraternas kung!
Inte längre.
Jag har alltid varit ensam. Det är min förbannelse.
Men din är mycket sorgligare. Som för alla med en djävulsfrukt.
Havet.
Ett litet dopp, så blir drömmarna aldrig verklighet.
Gå ut i havet.
Så ja.
Se inte tillbaka!
Säg efter mig.
Jag kommer aldrig att hitta One Piece.
Jag kommer aldrig att hitta
One…
Jag kommer aldrig att bli kung över piraterna.
Jag…
…kommer…
…aldrig…
…att bli…
…kung…
…över…
Luffy!
Säg det inte!
Jag kommer, kompis!
Glädjedödare!
Nu får du bli min nya docka.
Du kommer inte nära mig, Hippie Långstrump.
Luffy!
Jag har dig.
Kapten Usopp till räddning!
Kom nu.
Var är resten av gänget?
Det är nästan fulländat.
Jösses.
Nu har ni trampat i klaveret.
Vem är skojaren?
Vi är hjältarna.
Det förvånar mig att ni lyckades undfly min kumpans färgfälla.
men om ni har tänkt rädda era vänner,
kommer ni för sent.
-Är de döda? -Inte riktigt.
Jag gissar att de har kvar luft för ett par minuter.
Men det är mer tid än ni har.
Du gjorde det här.
Och det var du som saboterade jättarnas duell.
Det stämmer. Jag är hjärnan.
Då ska du få betala.
Nu ska du få stryk.
Jag är här, kompis. Ta honom, Luffy.
Usopp! Vi delar på oss!
Vänta! De kommer att dö!
Du skulle aldrig låta det ske!
Han står inte på listan, men vi kan döda honom ändå.
Hörde du det? Du ska dö.
-Och vi vet inte ens vem du är. -Några sista ord?
Jag föreslår
att vi gör upp som Elbaphs krigare.
Med en duell.
Ledsen, men det är
du mot oss.
-Det blir nog inte rättvist. -Det är det jag gillar.
Okej.
-Vem av oss vill du duellera mot? -Henne.
Hon tog Nami.
-Jag vill ha revansch. -Det är okej för mig.
Jag har velat döda någon hela dagen.
I Elbaph inleds en duell alltid med ett tecken på ömsesidig respekt.
En bugning eller ett handslag.
Jag börjar hellre så här!
Du är väl fröken Valentine?
Kom du på det namnet själv? Du verkar inte särskilt gullig.
Jag är
oerhört gullig!
Kom hit och hjälp mig!
Två mot en? Det är ju ingen duell, eller hur?
Din kumpan drog verkligen nitlotten.
Vad är hans djävulsfrukt? Exploderande snorkråkor?
Hörru!
Så himla äckligt.
Du håller visst aldrig tyst?
Jag får väl tvinga dig.
Det där var 20 kilo.
Femtio kilo!
Det känns knappt.
Hundra kilo!
Varför ler du?
Du kommer att dö.
En ärofylld död,
när jag räddar mina vänner.
Val?
Tack för räddningen.
Låt oss jämna ut oddsen lite. Jag tar honom.
Vi tar henne.
Vi vet allt om dig, Monkey D. Luffy.
Barockverken studerar alltid sina måltavlor.
För att veta deras styrkor.
Och i synnerhet deras svagheter.
Jag har studerat dina.
Du är en slagskämpe. Du kastar dig in utan att tänka.
Du slår utan att tänka.
Jag, å andra sidan,
är alltid förberedd.
Lever jag?
Glad Alla hjärtans dag!
-Bort från min vän. -Vår vän.
Kom igen, fröken Onsdag. Du var aldrig på min nivå.
Roronoa Zoro,
fångad som en råtta.
Det är underbart.
Ja, det är ju din enda chans att vinna.
-Kan du slåss utan dina svärd? -Kan du slåss utan att peta näsan?
Mina pustkulor är jäkligt kraftfulla.
Gummi…stamp-gatling!
Natti natti.
Du missade.
-Du är en riktig plåga. -Vad sägs om en plåga i munnen?
Tabascostjärna!
Gullig pinne. Den verkar vara ömtålig!
Ojdå.
Du ville se cool ut när du dog. Nu dör du som en lallare.
Det här är för Igaram.
Zoro!
Stensäker eldstjärna!
Dorry?
Vad tycker du om min skulptur?
Gummi…pistol!
Vaxljuslås!
Du gjorde det mot Dorry. Du slåss inte hederligt!
Men det gjorde jättarna.
Det var därför de var så enkla måltavlor.
Precis som du.
Du försöker slå dig genom alla problem.
Jag ger aldrig upp.
Jag föredrar att se det som att du aldrig lär dig.
Våra studier var felaktiga.
Ni är alldeles för enkla att besegra.
Nästan lika enkla som de stackars, korkade jättarna.
De jättarna var mina vänner.
Och du vanhedrade dem.
Vaxljusvägg!
Gummi…hammare!
Luffy! Du är oskadd.
-Vi också, på något vis. -Usopp räddade oss.
-Såklart. -Vad tusan har hänt här?
Sanji!
-Jag kan visst inte lämna er ensamma? -Var har du varit?
Jag fixade biffen. Jag vet inte om du hörde, men det var häftigt.
Titta vad jag hittade.
-En evighetskompass? -Den är inställd på Alabasta.
Sanji!
-Du är otrolig! -Jag fixade visst också biffen.
Toppen. Vi behöver inte vänta på vår ökompass.
Nu drar vi härifrån.
Snälla! Innan något annat försöker döda oss.
Vi har mött dinosaurier.
-Lönnmördare. -Glömmer vi något?
Just det. Jättarna.
Dorry var också fångad i vax, så jag befriade honom.
Visste ni att det finns jättar på den här ön?
Min käraste vän. Jag tackar gudarna för att du lever.
Jag tackar dem för att du lever.
Men krama mig inte så hårt, mitt sår går upp.
Vi är glada att ni båda lever.
Vi jättar är rejäla.
När du hade befriat mig från vaxet var jag som ny igen.
Ja. Och en tugga av hans gryta kan väcka vem som helst från de döda.
Men er duell, då? Ni ska väl inte…
Efter 100 år utan en segrare,
anser vi att gudarna har gjort ett tydligt val.
Tack
för det du sa där borta.
Nej då. Tack ska du ha.
Nu har vi en ny berättelse.
Legenden om den djärve krigaren Usopp.
Ja!
Och jag har en ny dröm. En dag ska jag besöka Elbaph.
Du kommer att passa in där.
Tja, du kanske sticker ut litegrann.
Prinsessan,
jag ber för ert land.
Tack, Dorry.
När ni seglar iväg,
lita på oss och fortsätt framåt vad som än händer.
Va? Vad som än händer?
-Vad menar du? -Vi ses! Försök att inte dö igen!
Luffy? Jag har avlett dig länge nog.
När vi passerar ett skepp ska jag be att få åka med.
Evighetskompassen hjälper mig hem.
Vad synd. Jag har redan bett Nami sätta kurs mot Alabasta.
Jag kan inte be dig om det.
Det behövde du inte.
Som jag sa…
…när du ser det, ser du det.
Våra nya vänner har satt segel.
De kommer inte långt med det där monstret i vattnet.
Åtminstone inte utan vår hjälp.
Jag har stridit med min mörbultsyxa i över etthundra år.
Och jag med mitt Terry-svärd.
Men om våra dueller är över,
kan jag inte tänka mig ett bättre farväl.
Hörni! Något simmar rakt mot oss!
-En till dinosaurie? -En havskung?
Det är en enorm guldfisk!
Lägg rodret babord!
Nej! Vi seglar rakt fram.
Som Brogy sa.
Hakoku…
…suveränitet!
Såg ni det där?
Det var otroligt!
-Må lyckan stå er bi! -Må lyckan stå er bi!
Utmärkt slag, min vän.
Lika utmärkt som ditt.
Vet du vad, jag kom precis på varför vi började duellera.
Just det.
Vi hade dödat var sin enorm havskung.
-Och fick frågan om vilken som var störst. -Min, förstås.
Nonsens! Odjuret jag fällde var absolut större!
-Ifrågasätter du min heder? -Jag ifrågasätter ditt förstånd!
Då kanske vi borde göra upp en gång för alla.
-Med en duell! -Med en duell!
-Jag hade kunnat göra sushi av den. -Nej.
-Jag dödar fisk varje dag. -Inte så stora.
Oroa dig inte för min storlek.
Idioter.
Fattar du vad du har gjort?
Vi förlorade slaget, din kumpan blev galen
och våra måltavlor kom undan. Igen!
Vi skulle ha dödat dem när vi hade chansen.
Han vill ha svar.
Jag ska berätta sanningen.
Det var ditt fel.
Du ska inte berätta något alls.
-Den godaste dinosaurien någonsin! -Har du ätit dinosaurie förut?
Nej. Men det kan nog inte bli godare.
-Det svåra var att hitta en stekpanna. -Vi är värda god mat.
Just det!
Då så, hörni.
För hjälten på Little Garden.
För Usopp.
-För Usopp! -För Usopp!
Ska du inte berätta en historia?
Jag kan inte.
Okej då. Där var jag, helt ensam, omringad av sex mördare.
-Sex? -Kanske åtta.
De var snabba. Eller hur, Vivi?
Det var svårt att räkna.
Vivi, jag besegrade två av Barockverkens agenter.
-Vilka två? -Fröken Fredag och herr 13.
-Hur var de? -Ja, alltså, de var…
-De var… -De är väldigt farliga motståndare.
Ja. Tack, Vivi.
En dinosaurie är värd tio agenter från Barockverken.
-Den jag dödade? -I dina drömmar.
Jag bröt hans nacke.
-Efter att jag högg honom i hjärtat. -Lägg av.
De kommer att fortsätta tills de tröttnar.
Eller blir hungriga. Man vänjer sig.
Såg jag en dinosaurie skulle den få en smäll.
-Det måste kännas bra att ha ett gäng. -Ja, och att ha en till tjej ombord.
De jävlas bara med mig!
Jag är lite trött, så jag ska lägga mig tidigt.
-Men vi ses i morgon, okej? -Ja.
Undertexter: Lisbeth Pekkari