‫כמובן, מר 0.‬
‫הבנתי.‬
‫אני מתנצלת על ההמתנה.‬
‫היינו צריכים לטפל‬ ‫בכמה עניינים עם חבורה מעצבנת.‬
‫לדעתי, יש לך עבר משותף עם אחת מהן.‬
‫הנסיכה ויוי מאלבסטה?‬
‫הפרחחית כחולת השיער של קוברה.‬
‫שמעתי שהיא נעלמה.‬ ‫-ומר 0 רוצה לוודא שהיא לא תימצא לעולם.‬
‫טוב, איך אוכל לעזור לך?‬
‫באתי לדבר עם האחראי‬
‫ולא עם איזו מזכירה פשוטה.‬
‫לא משנה עד כמה היא עסיסית.‬
‫לרוע המזל, מר 0 עסוק כרגע.‬
‫זה עלבון.‬
‫את מזלזלת במלך שלי.‬
‫מלך שנמצא בגלות, הרחק מהממלכה שלו,‬ ‫שזקוק לעזרת הארגון שלי כדי להחזירה לידיו.‬
‫אלא אם תעדיף להמשיך להפליג בקו הגדול‬ ‫ולהעמיד פנים שאתה פיראט?‬
‫הפגנתי נדיבות רבה‬ ‫בתרומותיי הכלכליות לבארוק וורקס.‬
‫אבל תגידי למנהיג שלך שאין ארוחות חינם.‬
‫אני רוצה‬
‫את מה שמגיע לי!‬
‫אדוני, לחץ הדם שלך.‬
‫מצחיק שדיברת על ארוחות.‬
‫סמל משפחת המלוכה של ממלכת דראם‬ ‫הוא היפופוטם צמרירי, נכון?‬
‫חיה שידועה בתיאבונה העצום.‬
‫ובכן, תוכל להיות בטוח…‬
‫אין לנו שום כוונה להשאיר אותך רעב.‬
‫שחור הזקן יצא מדראם.‬
‫מר 0 חושב‬ ‫שהגיע זמנך לתבוע את זכותך המולדת.‬
‫הוא מאמין שמלך…‬
‫יהווה בן ברית יקר ערך.‬
‫האם זה…‬
‫מתנה.‬
‫לאות תודה על תרומותיך הכלכליות.‬
‫מה אפשר לתת למלך‬
‫שיש לו הכול?‬
‫פרי שטן!‬
‫איזה כוח יש לפרי הזה?‬
‫טוב, זה כל הכיף, לא?‬
‫קח ביס ותגלה.‬
‫בתיאבון.‬
‫- ואן פיס -‬
‫סנג'י?‬
‫מה…‬
‫איך…‬
‫את בסדר… את רוצה לאכול?‬
‫הכנתי לך קונסומה. לא נשאר לי ציר עוף,‬
‫אבל מסתבר שדינוזאור הוא מרכיב מאוד רבגוני.‬
‫אני לא רעבה.‬
‫טוב…‬
‫את צריכה לאכול משהו.‬
‫ניסיתי, אבל…‬ ‫-סנג'י, אני בסדר.‬
‫פשוט התעלפתי בארוחת הערב אתמול.‬ ‫כנראה שהייתי יותר עייפה ממה שחשבתי.‬
‫נאמי, זה היה לפני ארבעה ימים.‬
‫מה?‬
‫היית בהכרה מעורפלת מאז שהתעלפת.‬
‫הייתי כאן כל הזמן.‬
‫זו כנראה רק מכת חום. אני…‬
‫לא.‬
‫אני חושב ש…‬
‫אני חושב שמשהו קרה‬
‫בליטל גארדן.‬
‫אני לא יודע מה, אבל…‬
‫אבל זה בסדר.‬
‫בגלל שאנחנו נעזור לך.‬
‫אוקיי.‬
‫תודה.‬
‫על שאתה דואג לי.‬
‫אני תמיד דואג לך.‬
‫לא קר לך?‬
‫יכול היה להיות חמים יותר…‬
‫אני מניח.‬
‫טוב, כל האחרים לובשים חולצה.‬
‫אם אתה מתעקש.‬
‫מה שלום נאמי?‬
‫היא ישנה שוב, אבל המצב מחמיר.‬
‫יש לה עדיין חום גבוה.‬
‫אנחנו צריכים למצוא רופא.‬ ‫-אנחנו לא יודעים איפה אנחנו.‬
‫איך נמצא רופא?‬
‫מה לגבי אלבסטה? יש לכם רופאים שם?‬
‫ייתכן שאנחנו במרחק ימים או שבועות מאלבסטה.‬ ‫-לנאמי אין כל כך הרבה זמן.‬
‫אנחנו חייבים לנסות.‬
‫את רוצה לחזור הביתה בהקדם האפשרי, לא?‬
‫אני באמת צריכה לחזור הביתה בהקדם האפשרי.‬
‫ולכן נעצור באי הראשון שנמצא‬ ‫ונשיג לנאמי עזרה.‬
‫ואז נצא לאלבסטה.‬
‫יפה מאוד. תודה, ויוי.‬
‫בדיוק.‬
‫זו הדרך המהירה ביותר.‬
‫נשמע שיש לנו תוכנית.‬
‫- האי רנס -‬
‫- מוצב תקשורת של המארינס -‬
‫אז זה מוצב התקשורת?‬
‫צריך לשמור על סודיות‬
‫כשעוסקים ביירוט ובאיתור שיחות.‬ ‫-אני מקווה שיש כאן מקלחת.‬
‫מה?‬
‫זה יועיל לשנינו.‬
‫טוב, נעשה את זה במהירות.‬ ‫קחי חילזון משדר וצרי קשר עם מטה המארינס.‬
‫עדכני אותם‬ ‫שלא מצאנו רמז לבארוק וורקס בקו הגדול.‬
‫אי אפשר לתפוס סוכן חי אם לא מוצאים אחד.‬
‫איך סגן האדמירל גארפ יגיב, לדעתך?‬
‫השקענו מספיק זמן בחיפוש המיותר הזה.‬
‫נתפנה לתפוס את כובעי הקש.‬ ‫-הם יכלו להגיע לכל מקום כבר.‬
‫עוד פעם? להביא לך מקל הליכה?‬
‫קפטן?‬
‫פציעה מחרב.‬
‫פיראטים.‬
‫לא סתם פיראטים.‬ ‫הפציעות האלה נגרמו על ידי סייף מיומן.‬
‫כובעי הקש.‬
‫למה שכובעי הקש ישקיעו מאמץ מיוחד‬ ‫בתקיפת מוצב תקשורת?‬
‫מצאי את משרד המפקד. העבירי דיווח.‬
‫ואם תצטרך תגבורת?‬
‫לא אצטרך.‬
‫לופי, מצאנו אי!‬
‫תראו את השלג הזה.‬
‫הוא כל כך לבן!‬
‫ממלכת דראם.‬
‫את מזהה את המקום?‬
‫למזלנו, זו אומה הידועה בקו הגדול‬ ‫בשל מומחיותה ברפואה.‬
‫מעולה. אז יהיו שם המון רופאים, לא?‬
‫או מפלצות שלג.‬
‫צריך להתחשב באפשרות הזו!‬
‫כשנגיע, עדיף יהיה לשמור על זהותי בסוד.‬
‫בגלל שאת מתנקשת, או בגלל שאת נסיכה?‬
‫לפי מה שנאמר לי,‬ ‫תושבי דראם הם מסבירי פנים ואדיבים.‬
‫אבל העבר בינינו טעון.‬
‫היחסים הפוליטיים‬ ‫בין דראם ואלבסטה הם… קלושים.‬
‫מה זה אומר?‬
‫זה אומר שמישהו באי הזה שונא את ויוי.‬ ‫-תספרי לנו במי מדובר?‬
‫במלך שלהם.‬
‫ואפול.‬
‫סכסוך מלכותי הוא לא הבעיה שאנחנו צריכים.‬
‫אין לנו ברירה.‬
‫רק ככה נוכל להציל את נאמי.‬
‫אז נלך למצוא לנו רופא.‬
‫- טירת פנגיאה,‬ ‫הארץ הקדושה מריג'ואה -‬
‫- לפני 10 שנים -‬
‫מועצת הלבלי נקראת לסדר.‬
‫ברוכים הבאים, חברינו האצילים.‬
‫אני, תלסה לוקאס,‬
‫מלך איליסיה, קורא את מועצת הלבלי לסדר.‬
‫לפני שנתחיל, ארצה להודות שוב למארינס‬
‫על ההגנה שהעניקו לנו‬ ‫במהלך מסעותינו ודיונינו.‬
‫והיכן נמצאים אדוני הים?‬
‫הזכירו לי שוב,‬ ‫מדוע אנו מעניקים לפושעים האלה חופש פעולה,‬
‫אם הם אינם שומרים עלינו,‬ ‫ולבטח אינם שומרים על ממלכותינו.‬
‫אדוני הים קיימים‬ ‫על מנת להרתיע פיראטים אחרים.‬
‫הם חלק חשוב במאזן הכוחות הימי.‬
‫האם זה עזר לאנשי הדג?‬
‫מלכתם נרצחה לפני זמן רב‬
‫ואפילו אדון הים של אנשי הדג‬ ‫לא הצליח לעצור זאת.‬
‫אם יש בינינו‬ ‫כאלה המבקשים לפקפק ביעילות אדוני הים,‬
‫אולי כדאי שיתמודדו על תפקיד יושב הראש‬ ‫ויוסיפו את העניין לסדר היום.‬
‫היום יש לנו איום דחוף יותר לדון בו.‬
‫הוא ידוע רק בשם "דרקון".‬
‫אומנם לא עומדים לרשותו חיילים רבים כיום,‬
‫אך צבאו המהפכני גדל מיום ליום.‬
‫לדעתי,‬ ‫אין איום גדול יותר על הממשלה העולמית,‬
‫על שגשוגנו ועל יציבותנו,‬
‫מאשר אדם זה.‬
‫אסור לנו להתעלם מהסכנה.‬
‫הסכנה שהוא…‬
‫תרצה להוסיף משהו, המלך ואפול?‬
‫אני?‬
‫תמיד.‬
‫זה בסדר.‬
‫מרד שמרד.‬
‫העם מאושר בממלכת דראם.‬
‫אני מספק להם מזון ומים,‬
‫צבא המגן עליהם,‬
‫ואת הטיפול הרפואי הטוב בעולם.‬
‫אם מישהו מנתיניי יגלה כפיות טובה לנדיבותי,‬
‫תמיד אוכל לקחת בחזרה את מתנותיי.‬
‫אוכל לקבל את רשות הדיבור?‬
‫יושב הראש ישמע כעת את המלך קוברה מאלבסטה.‬
‫מהפכות הן גם ביטוי לרגש האדם.‬
‫אנשים שקולם אינם נשמע‬
‫לא יכולים להיות מאושרים באמת.‬
‫פעם ניתן היה לשמוע את צחוקם של נתיניך.‬
‫טוב, מישהו אוהב סיפורים ישנים.‬
‫בדראם היה פעם מלך שהקשיב לעמו.‬
‫אני לא יכולתי לסבול את אבי.‬
‫לא היה לו מושג איך לשלוט.‬
‫ועכשיו אני המלך.‬
‫אבל מלך הוא רק אדם, והכתר הוא רק כובע.‬
‫הממלכה היא שנושאת בנטל.‬
‫אני הממלכה!‬
‫הפוליטיקה מתבטאת בכוח!‬
‫לא ברגש.‬
‫ואעדיף לשמוע דברי חוכמה‬ ‫מברווזי הענק באחד מארגזי החול שלך‬
‫מאשר להקשיב לשנייה אחת נוספת‬ ‫של הקשקושים שלך על הצחוק שהתגלגל בגבעות!‬
‫מספיק!‬ ‫-אתה יודע מה אני עושה…‬
‫מספיק!‬
‫אני אגיד מתי להפסיק!‬ ‫-מספיק!‬
‫- מארינס -‬
‫הנה זה מגיע.‬
‫לא הורדת את העיניים מהכדור, אלוף.‬
‫מה את, לעזאזל?‬
‫הנה היא מגישה,‬
‫מיס ת'רסדיי.‬
‫- מיס ת'רסדיי -‬
‫בארוק וורקס.‬ ‫-שמעת עלינו.‬
‫זו ממש טעות לא מחויבת.‬
‫כנראה שלא כולם מתאימים לליגת העל.‬
‫תפסיקי עם בדיחות הבייסבול.‬
‫שבי על הספסל.‬
‫עכשיו היא גרמה לי לעשות את זה.‬
‫אז לא נתפוס סוכן חי.‬
‫- ממלכת דראם -‬
‫איפה אנחנו?‬
‫אנחנו נשיג לך עזרה. תישארי איתנו.‬
‫מה זה היה, לעזאזל?‬
‫יריית האזהרה האחרונה שהם יצליחו לירות.‬
‫עצרו במקום, פיראטים!‬
‫הסתובבו מייד, או שאו בתוצאות.‬
‫ראינו את הספינה שלכם. לא תשטו בנו.‬ ‫-יש לנו חברת צוות חולה שזקוקה לעזרה!‬
‫עזבו את הארץ הזו במנוחה, פיראטים שקרנים!‬
‫אנחנו צריכים רופא!‬
‫ויוי!‬
‫חבורת חארות!‬
‫עצרו! כולכם!‬
‫הפזיזות שלך לא תפתור דבר.‬
‫אם יהרגו אותנו בגללך, מה יקרה לנאמי?‬ ‫אתה הקפטן. תחשוב!‬
‫אנחנו מצטערים מאוד.‬
‫אם לא נוכל להיכנס לכפר שלכם,‬
‫בבקשה שלחו לנו רופא לכאן.‬
‫החברה שלנו חולה מאוד.‬
‫אנא, עזרו לנו.‬
‫אני מצטער.‬
‫טעיתי!‬
‫בבקשה!‬
‫תעזרו לחברה שלנו.‬
‫זה היה חכם מאוד, ויוי.‬
‫את בסדר?‬
‫אני אהיה בסדר.‬
‫כולכם, בואו איתי.‬
‫הנה מגיעה ועדת קבלת הפנים.‬
‫היא תירה בנו שוב?‬
‫סלחו למריה, בבקשה.‬
‫כולנו…‬
‫מתוחים.‬
‫סליחה, דלטון.‬
‫סליחה, פיראטים.‬
‫אנשי הכפר הזה אינם חיילים.‬
‫הם אזרחים.‬
‫הם נוטים למהר ללחוץ על ההדק.‬
‫אבל אחרי מה שהם עברו,‬
‫זה מובן.‬
‫אתה המלך?‬
‫שמי דלטון,‬
‫קפטן המשמר האזרחי.‬
‫אני לא מבינה.‬
‫מה קרה פה? איפה המלך ואפול?‬
‫פיראט בשם שחור הזקן‬ ‫הטיל מצור על הכפר שלנו.‬
‫הוא היה אדם ששפיכות דמים והרס הניעו אותו.‬
‫כשדגל הפיראטים שלו נראה באופק,‬
‫הארץ הייתה חסרת הגנה.‬
‫לא יכולנו להדוף את שחור הזקן.‬
‫נותר לנו רק לסבול‬ ‫עד שהוא ביצע את זממו ועזב.‬
‫אתה אומר שלצבאו של ואפול‬ ‫לא היה סיכוי כנגד הצוות של שחור הזקן?‬
‫אני אומר שהמלך וחייליו בכלל לא ניסו.‬
‫כשוואפול ראה את כוחו של שחור הזקן…‬
‫הוא נטש את כולנו.‬
‫והוא עוד מעז לקרוא לעצמו מלך.‬
‫ויוי.‬ ‫-איך הוא עשה זאת לאנשיו?‬
‫מה עם הרופאים? אני מקווה שמישהו מהם שרד.‬
‫ואפול לקח איתו את כל הרופאים.‬ ‫-מעולה. אז סתם בזבזנו את הזמן.‬
‫חוץ מאחת.‬
‫שמה קוריה.‬
‫המכשפה.‬
‫אמרת "מכשפה"?‬
‫היא השתלטה על טירת דראם בראש ההר.‬
‫היא היחידה שיכולה לעזור לחברה שלכם.‬ ‫-התרופות שלה מסוכנות. לא טבעיות.‬
‫ראיתי אותה עפה בשמי ירח מלא עם מפלצת היער.‬
‫ויש מפלצת?‬
‫ידעתי.‬ ‫-אני לא מפחד ממכשפה.‬
‫או ממפלצת.‬
‫אם היא יכולה להציל את נאמי,‬
‫נצטרך לעלות לשם.‬
‫איך נגיע לשם?‬
‫הייתה גונדולה.‬
‫אבל ואפול הרס אותה‬ ‫בניסיון להגן על ארמונו משחור הזקן.‬
‫תצטרכו לעלות בדרך בצד המרוחק של ההר. אבל…‬
‫לעולם לא תשלימו את המסע עד רדת החשכה.‬
‫תוכלו להישאר במסבאה עד הבוקר.‬
‫צר לי שלא נוכל לעזור לכם יותר.‬
‫אני מקווה שהחברה שלכם תעבור את הלילה.‬
‫אני חייב לחזור לעמדתי.‬
‫לא רע.‬
‫לא נפלא, אבל לא רע.‬
‫יש לך את קאשו.‬
‫לא שמעתי את זה.‬ ‫אני מעדיף את המילה "סגנון".‬
‫החרב שלך, אידיוט.‬
‫קאשו. אחת מ-50 החרבות מהדרגה השלישית.‬
‫את יודעת, מעולם לא חשבתי לתת לה שם.‬
‫אולי "וולטר"?‬
‫היא לא צריכה להיות בידי מתנקש.‬
‫אז בבקשה, יקירתי, בואי וקחי אותה.‬
‫- מר 11 -‬
‫אני חושב שכשאנצח אותך,‬
‫אקח את החרב שלך.‬
‫לעולם לא תיגע בחרב הזו שוב.‬
‫אז…‬
‫איך בארוק וורקס ידעו על בואנו?‬
‫הם לא ידעו.‬
‫חדר התקשורת היה הרוס.‬
‫הם חיפשו משהו.‬
‫כמו מה?‬
‫בואי נגלה.‬
‫לופי, לא נוכל לחכות עד הבוקר.‬
‫מה אתה רוצה לעשות, לופי?‬
‫אם לא נוכל להקיף את ההר…‬
‫נעלה ישר למעלה.‬
‫אתה רוצה לטפס עליו?‬
‫נאמי לא מסוגלת לזה.‬ ‫אף אחד מאיתנו לא מסוגל לזה.‬
‫נאמי.‬
‫הרופאה היחידה כאן גרה על ראש ההר.‬
‫נצטרך לטפס עליו כדי להגיע אליה.‬
‫אני אסחב אותך על הגב.‬
‫זה בסדר מבחינתך?‬
‫בקרוב ירד הלילה. זה בלתי אפשרי.‬
‫מוות.‬
‫מוות בטוח ובלתי נמנע.‬
‫אני סומכת עליך, קפטן.‬
‫אני אטפל בכול.‬
‫בסדר. גם אני אבוא.‬
‫גם אני.‬
‫לא, אתה תישאר.‬ ‫ויוי לא תוכל לטפס בזרוע פצועה.‬
‫ובארוק וורקס עדיין מחפשים אותנו,‬ ‫אז מישהו צריך להישאר.‬
‫גם אני אישאר.‬
‫אני אעזור לזורו,‬ ‫רק במקרה שהמכשפה תיתן למפלצת לאכול אתכם.‬
‫בסדר.‬
‫נחזור אחרי שנציל את נאמי.‬
‫זה יחזיק.‬
‫המעיל שלי יחמם אותך.‬
‫קדימה.‬
‫מה יקרה אם המכשפה לא תוכל לרפא את נאמי?‬
‫נצטרך פשוט להאמין.‬
‫הייתי צריך לצאת לשם במקום הטבח.‬
‫סנג'י יהיה בסדר.‬
‫אתה מקשיב בכלל? אנחנו צריכים לצאת עכשיו…‬
‫זורו, תעשה משהו אחר.‬
‫כמו שאני עושה משהו.‬
‫תפסיק לשאול שאלות ולהסתובב סביבי‬
‫ותעשה משהו, בגלל שזה לא עוזר.‬
‫היית יכול לבקש יותר יפה.‬
‫אצטרף למשמרת של דלטון.‬
‫יופי.‬
‫באמת, הנסיכה ויוי,‬
‫היית אמורה להיות על ספינתו של אביך.‬
‫ככל הידוע לו, אני נמצאת שם.‬
‫הנסיכה…‬
‫איגארם, לא יכולתי להישאר בחדר שלי.‬ ‫זו מועצת הלבלי.‬
‫רציתי לראות את זה במו עיניי,‬ ‫או לפחות לשמוע.‬
‫אבא שלי הראה למלך ואפול מה זה…‬
‫הנסיכה ויוי, את יורשת העצר בממלכת אלבסטה.‬
‫אבל עד שיגיע זמנך,‬ ‫אין לך רשות לשמוע מה קורה בחדר הזה.‬
‫לאיש אין רשות.‬
‫איך אני אמורה ללמוד איך להנהיג ממלכה‬ ‫אם אני תקועה בספינה?‬
‫אולי אוכל לארגן לך סיור בשטח.‬
‫את תראי איך עובדת הממשלה העולמית ו…‬
‫לא אספר לאביך שהתגנבת החוצה.‬
‫כאפוטרופוס המלכותי שלי,‬ ‫אתה עלול להסתבך יותר ממני.‬
‫את…‬ ‫-תוסיף גם גלידה ונעשה עסק.‬
‫ההסכם הראשון שלך.‬
‫אני גאה בך.‬
‫ועכשיו, תישארי כאן.‬
‫איזו חוצפה!‬
‫הטיפש הזה לא יודע עם מי הוא מתעסק?‬
‫זהו חוסר כבוד משווע, הוד מלכותך.‬
‫זוזי, ילדה!‬
‫הוד מעלתך!‬
‫אלוהים!‬
‫אתה מעז לפגוע בנסיכה מאלבסטה?‬
‫אוי, לא!‬
‫הו, הנסיכה מאלבסטה!‬
‫כמה נורא עבורך, את הבת של הטיפש העלוב הזה!‬
‫זה בסדר.‬
‫אני מצטערת שנתקלתי בך.‬
‫קדימה!‬
‫זוזו!‬
‫אני מצטער.‬
‫הוד מעלתך.‬
‫היית נהדרת היום.‬
‫מעולם לא ראיתי הפגנת אומץ כזו.‬
‫הנסיכה ויוי,‬ ‫הצלחת להימנע מאפשרות לסכסוך עצום.‬
‫תקשיבי לי.‬
‫אחרי שצפיתי בך היום,‬
‫אני כבר יודע‬ ‫איך תנהיגי את אלבסטה בבוא היום.‬
‫בואי.‬
‫את שקטה מאוד.‬
‫חשבתי שאתה לא רוצה לשמוע על דאגות.‬
‫תראי, גם אני לחוץ,‬
‫אבל הם יעשו הכול‬ ‫כדי שנאמי תקבל את העזרה שהיא זקוקה לה.‬
‫זה לא קשור רק לנאמי.‬
‫הממלכה הזו פרחה בעבר.‬
‫הם היו בחוד החנית של עולם הרפואה ו…‬
‫עכשיו אין להם כלום.‬
‫והכול באשמת המלך שלהם.‬
‫ויוי…‬
‫ואלבסטה. אני…‬
‫כל כך הרבה זמן לא הייתי בבית.‬
‫איך אוכל לדעת שהמצב לא התדרדר?‬
‫איך אוכל לדעת שמה שקרה כאן‬ ‫לא קרה גם במולדתי?‬
‫ויוי. את לא יכולה…‬
‫לא תוכלי להיות אחראית לעולם כולו.‬
‫לא תוכלי לפתור כל בעיה לבד.‬
‫אני רק…‬
‫אני רק רוצה לעשות משהו.‬
‫אני מבין.‬
‫תוכלי להתחיל לעשות משהו‬ ‫אם תיתני לי את מפתח הברגים.‬
‫תראי…‬
‫רופאה.‬
‫לופי!‬
‫כמעט הגענו!‬
‫לופי…‬
‫תחזיקי מעמד, נאמי.‬
‫לופי!‬
‫אתה בסדר?‬
‫לא!‬ ‫-רק תביא אותה למעלה!‬
‫איזו טירה יפה.‬
‫תצילי‬
‫את‬
‫החברים שלי.‬
‫למה בארוק וורקס כאן?‬
‫לא שמעת?‬
‫המסתורין הוא המוטו שלנו.‬
‫גם לי יש מוטו.‬
‫ספר לי את מה שארצה לדעת,‬
‫או שאדחוף כדור בייסבול לגרון שלך‬ ‫כמו שעשיתי לשותפה שלך.‬
‫בבקשה.‬
‫אני השלמתי את המשימה שלי.‬
‫אני סיימתי.‬
‫אדוני, אנחנו צריכים אותו חי.‬ ‫לא קיבלנו ממנו שום מידע.‬
‫תירגעי.‬
‫הוא רק מנמנם קצת.‬
‫חוץ מזה, אני חושב שאני יודע מה הם חיפשו.‬
‫הוא לא מוכן לדבר.‬
‫אבל אולי הוא ידבר.‬
‫אם נשאיר אותו חי מספיק זמן.‬
‫מה שלום החברה שלך?‬
‫כמה מהחברים לקחו אותה להר‬ ‫כדי למצוא את המכשפה.‬
‫הם לא יכלו לחכות עד הבוקר?‬
‫אני לא יודע אם להתפעל מהנחישות שלהם‬
‫או להצטמרר מהטיפשות שלהם.‬
‫כן.‬
‫זה הקפטן שלנו.‬
‫אתה באמת חושב ששחור הזקן יחזור?‬
‫אני מקווה שהוא לקח את מה שרצה‬
‫ולא יחזור.‬
‫אבל הוא לא הנגף היחיד‬ ‫שאנחנו מתמודדים מולו.‬
‫אתה מחפש את המלך שלך.‬
‫ואפול.‬
‫הוא אדם אכזר.‬
‫שלא יודע שובע.‬
‫ואני יודע‬ ‫שהוא ינסה להשתלט שוב על מה שהיה שלו.‬
‫הכפר הזה‬
‫סוף סוף מתחיל להתאושש משלטונו.‬
‫ואני מקווה שנוכל לבנות משהו חדש.‬
‫אומה שלווה.‬
‫ומי ינהיג את האומה הזו?‬
‫אתה?‬
‫לא, לא אני.‬
‫אני לא רוצה להנהיג את האנשים האלה.‬
‫אני רק רוצה להגן עליהם.‬
‫לא תמיד אפשר לבחור.‬
‫אני בעצמי מעדיף את החרב.‬
‫אוכל להשאיל לך את שלי.‬
‫אם יהיה צורך.‬
‫אתה בסדר.‬
‫שלום?‬
‫אתה…‬
‫מתחבא?‬
‫כמובן! לכן את לא יכולה לראות אותי.‬
‫אתה לא מציץ כמו שצריך.‬ ‫-תשתקי!‬
‫את… מרגישה יותר טוב?‬
‫קצת, כן.‬
‫אתה טיפלת בי?‬
‫זו אני.‬
‫אני קוריה.‬
‫תוכלי לקרוא לי דוקטורין.‬
‫ולמזלך, אני הרופאה האחרונה‬ ‫והטובה ביותר באי דראם.‬
‫38.2.‬
‫החום שלך ירד מעט, וזה אומר…‬
‫שהנוגדנים עובדים!‬
‫נכון. הטיפול עוד לא הסתיים.‬ ‫מה המטופלת צריכה?‬
‫עוד מנות אנטיביוטיקה ומנוחה נוספת.‬
‫צדקת שוב.‬
‫לא, באמת, אני מרגישה הרבה יותר טוב.‬ ‫תודה רבה על העזרה, אבל אני צריכה…‬
‫אצלי, המטופלים משתחררים באחת משתי דרכים:‬
‫לאחר שהתאוששו לחלוטין, או בגלל שמתו.‬ ‫את לא הולכת לשום מקום.‬
‫את צריכה לנוח.‬ ‫דוקטורין אומרת שסבלת מעקיצת קסטיה.‬
‫נכון.‬
‫מזיקים קטנים ומעצבנים.‬
‫זו קרצית ארסית‬ ‫שעקיצתה מדביקה את הקורבן בחיידק אלים.‬
‫החום לא יורד מ-40 מעלות,‬ ‫מה שגורם למות הקורבן.‬
‫אנחנו מדברים על זיהום חמור.‬
‫דלקת שריר הלב. דלקת עורקים. דלקת המוח.‬
‫הבנתי. זה רע.‬
‫די מרשים לגלות שקיבלת עקיצה כזו.‬
‫קרצית הקסטיה נחשבת כמין שנכחד מזמן.‬
‫אז אלא אם טיילת‬ ‫באיזה ג'ונגל פרהיסטורי ולח מאוד‬
‫בזמן שהעור שלך חשוף…‬ ‫-זה מה שעשיתי.‬
‫את מוזרה.‬
‫מה עם החברים שלי?‬
‫הוא סדק כמה צלעות.‬
‫ו…‬
‫ולופי?‬
‫חבר'ה!‬
‫חיה ענקית גררה אותנו לטירה הזו!‬
‫והמכשפה הזקנה הזו‬
‫ניסתה לבשל אותי במרק ולאכול אותי!‬ ‫-לופי, למה אתה צועק?‬
‫סנג'י, עומדים לאכול אותנו!‬
‫לא עומדים לאכול אותנו והיא לא מכשפה.‬
‫אני חושבת.‬
‫נאמי?‬ ‫-נאמי, את בסדר!‬
‫נאמי, את בסדר.‬
‫את מרגישה יותר טוב?‬
‫כולכם מרגישים יותר טוב.‬
‫נתתי לה אנטיביוטיקה.‬
‫קיבעתי לו את הצלעות.‬
‫והשריתי אותך במים חמים‬ ‫כדי להימנע מהיפותרמיה.‬
‫אוקיי.‬
‫תודה, סבתא.‬
‫אשלח לך חשבון בהמשך.‬
‫וכמו שהיא אמרה, אני לא מכשפה.‬
‫ואני גם לא זקנה.‬
‫לידיעתכם, אני בת 139‬ ‫ואפילו לא יום אחד יותר.‬
‫ברצינות?‬
‫את ממש זקנה.‬
‫אוקיי, אבל נאמי, אוכל להביא לך משהו?‬
‫האמת, אשמח לאכול.‬
‫אני מרגישה שלא אכלתי כמה ימים.‬ ‫-נכון.‬
‫גם אני!‬ ‫-אתה אכלת.‬
‫אני רופאה, לא שפית.‬
‫למזלך, אני שף.‬
‫צ'ופר, תראה לו איפה המטבח.‬
‫כן, דוקטורין.‬
‫מה אתה?‬
‫מה זה?‬