-Туди! -Це звір!
Швидше! Усі сюди!
Звір!
Я його бачу!
-Туди! Бігом! -Хутко!
Не дайте йому втекти!
Швидше!
Влучив!
Перекрийте йому шлях!
Може, у нас галюцинації. Тобто…
Хтозна, чим та лікарка нас накачала.
Ні, присягаюся, я чув, як той синьоносий монстр говорив.
Агов!
Скажи щось.
Хто ти такий?
Скільки тобі років?
Чому ти мовчиш?
Я думав, він особливий.
Але якщо він звичайна тварина, приготуймо з нього рагу.
Чудова ідея, Санджи.
З цибулею, морквою,
розмарином.
Ти ведмідь чи людина?
Гадаю, він єнот. Якби єноти могли говорити.
А дві ноги й циліндр не вказують на людину?
Так, але роги й хутро вказують на тварину.
Може, і те, і те?
Ні. Еволюційна біологія.
Опа!
Дивися!
-Крутий піратський прапор. -Облиште!
Не чіпайте! Чуєте? І я не єнот!
Я був північним оленем.
Твоя правда. Він говорить.
Це найсмачніше з усього, що я їла.
Що це?
Звичайний курячий суп.
Класичний лікарський рецепт.
Може, залишишся жити у величезному замку, білявчику?
Зроблю тебе своїм шеф-кухарем.
Дякую.
Не треба.
Лікарко.
-Чому той пес… -Ти про оленя?
Ти про Чоппера?
Чому він розсердився, коли я торкнувся прапора?
Йому це не сподобалося.
Той хлопчик
має величезну рану в серці.
Чоппер усе життя був самотнім.
Ні сім'ї, ні друзів.
Окрім найгіршого лікаря на острові, який займав важливе місце в його житті.
Це було під час великого полювання на лікарів.
Тиран Вапол хапав усіх лікарів Королівства Драм
і тримав їх заручниками у своєму замку.
Перехопимо його на мосту!
Якщо якийсь лікар опирався,
їх убивали.
І невдовзі залишилося лише двоє вільних лікарів.
Щиро ваша…
Це, мабуть, жарт.
…і Доктор Хірірург.
Іди геть.
Там королівська гвардія.
Я ледь утік.
Думаєш, я тут заради краєвиду? Я теж тікаю від тих бовдурів.
Я не дам тобі виказати мою схованку.
Він побіг туди. Знайдіть його!
Швидше! Бігом!
Хутко!
Ми повинні подбати одне про одного.
Ми з тобою єдині лікарі, яких Вапол не впіймав.
Угу. Якщо тебе можна назвати лікарем.
А як назвати того, хто намагається полегшити людські страждання?
От власне, намагається.
Чула, ти перетворив останнього пацієнта на жабу.
Безглуздя.
Екстракт жаби має допомагати з хворобами ніг.
Може, треба було вводити внутрішньовенно?
Потрібно поекспериментувати.
Ага, аякже.
Іди й вигадуй свої дивні ліки,
яких ніхто не хоче.
Це шляхетна невдача.
Таке буває у всіх великих учених.
Сьогодні жаба — завтра принц.
Гірший за некомпетентного лікаря
лише поганий учений.
Мені не потрібні поради від ласої до наживи відьми.
Шарлатан забобонний.
Жадібна стара карга.
-Туди! -Він пішов туди. Швидше!
Це, мабуть, королівська гвардія.
Чи ті селяни, яких ти так любиш.
Визнай, Хірірургу.
Ця країна хвора наскрізь.
І ці люди в такому відчаї без лікарів,
що вирушають у небезпечну Долину смерті
на пошуки гриба-панацеї.
Гриб-панацея.
Рани і смерть не варті того,
чого навіть не існує.
Дурнів тут вистачає.
Хіба можна бути такою жорстокою?
Вони вірять, бо в них немає надії.
Але я працюю над ліками,
які врятують країну.
Байдуже, що ти вигадаєш.
Королівство Драм не врятувати.
От побачиш.
Його тут немає. Повертайте на місток.
-Добре! -Мені час іти.
Живою вони мене не візьмуть.
Бувай, старий шарлатане.
До зустрічі, торбо з кістками.
Нарешті в безпеці.
Бовдури.
Величезні сліди…
які переходять
у маленькі сліди.
Привіт.
Що з тобою трапилося?
Тобі пощастило.
Минулого тижня
я створив мазь, яка лікує зламані кістки.
Тебе підстрелили!
Гаразд.
Усе гаразд.
Так.
Так, усе добре.
Усе добре.
Гаразд.
Ось так.
Ні! Якщо я не зупиню кровотечу, ти помреш.
Усе гаразд.
Усе добре.
Я не стрілятиму в тебе.
У мене навіть зброї немає. Дивися.
Дивися.
Я нічого не приховую. Ніякої зброї.
Мене звати Доктор Хірірург.
Я лікар.
Я б ніколи
не завдав тобі болю.
Добридень.
Добри…
Бляха-мураха.
Ти говориш.
Ще й такі слова.
Чому ти раніше нічого не казав?
Не соромся.
Я не засуджую.
Коли я говорив з іншими людьми, вони стріляли в мене.
Бо олені зазвичай не говорять.
Так, я чув розповіді селян
про снігову істоту, яка живе в цих лісах.
І вчора я чув постріли.
Ти, мабуть, і є ця снігова істота.
Люди бувають жорстокими.
Можна
перевірити пов'язку?
Погляньмо на твою рану.
Що таке «снігова істота»?
Монстр.
Те, чим ти не є.
Гаразд.
То й що, що ти можеш говорити? Немає чим хвалитися.
Я теж можу говорити.
Дехто каже, що я забагато говорю.
Твої рани загоюються.
Щойно загояться,
ти зможеш повернутися до родини.
У мене нікого немає.
Інші олені мене уникають через мій синій ніс.
Не лише люди можуть бути жорстокими.
Але скажу тобі так:
ти точно унікальний.
Отже,
ти…
Ти народився оленем?
Дозволь запитати.
Ти колись їв дивний фрукт?
Щось, чого не варто було їсти?
Я був голодний.
Здається, у цьому причина.
Існують такі собі диявольські плоди.
Дуже рідкісні.
Гадаю, ти з'їв один такий плід
і перетворився на…
те, що зараз.
До речі, про голод.
Що ж…
Це не делікатес, але…
Тобі подобається, Чоппере?
Чому ти назвав мене Чоппером?
Бо ти рогами зачіпаєш усе довкола.
Тоні Тоні Чоппер.
Гарне ім'я.
Я тебе так називатиму.
Чоппер.
Мені подобається.
Дякую.
Будь ласка, мені приємно.
Чоппер
провів наступний рік із Хірірургом.
Передує першому…
Працював із ним.
Вчився в нього.
ГЕРБОЛОГІЯ
Загоював рани.
Вони були як дві дивакуваті краплі води.
Але як і в будь-яких стосунках
у них часом вибухали суперечки.
-Ти міг мене вбити! -Що ти таке кажеш?
Я врятував тобі життя. Нащо мені тебе вбивати, синьоносий дурню?
Не називай мене синьоносим дурнем!
Припини.
Докторе.
Що?
Це моя перша бійка.
Не дивно.
Тобі потрібен напарник.
Що ж,
це, мабуть, теж буде для тебе вперше.
Ось.
Це…
подарунок.
Пропозиція миру.
Дякую.
Прошу.
Так.
Тримай кулаки, якщо можеш, Чоппере.
Воно десять разів вибухало.
Чому ми пробуємо ще?
Бо коли мої чудодійні ліки стануть досконалими,
ми врятуємо цю країну.
Ти хочеш врятувати людей?
Людей, які стріляють у снігових істот?
І в мене?
Послухай мене, Чоппере.
Не тримай зла.
Після років життя під жорстоким тираном
жителі Драму спустошені.
Вони втратили надію, що все може змінитися на краще.
А коли люди втрачають надію,
вони піддаються страху і стріляють у монстрів.
І Чопперів.
Їм потрібно повернути надію.
І як це зробити?
Ми ніколи їх не покинемо.
І цього теж.
У далекій країні на заході
був собі відомий грабіжник
із важкою хворобою серця.
На щастя, він був багатим,
тому звертався до відомих лікарів звідусіль,
але ніхто з них
не міг вилікувати його хворобу.
Ніхто?
Вона була невиліковна.
І одного дня в розпачі,
коли він ледь не збожеволів,
він проходив повз гору
і там побачив видиво…
що аж дух перехопило.
Що то було?
Цвіт вишні.
Він ніколи не бачив нічого такого…
Такого гарного?
Наступного дня
грабіжник пішов до іншого лікаря,
і, на превеликий подив, лікар сказав йому,
що він вилікувався.
Це було…
Диво?
Диво!
Так.
Медичне диво.
Розумієш, сильні емоції,
які він відчув, дивлячись
на цвіт вишні,
зцілили його.
Дивися.
Цей прапор символізує переконання.
Це означає, що немає нічого неможливого.
Це означає, що не існує невиліковних хвороб.
Я буду лікарем, який врятує цю хвору країну.
Тому я підіймаю череп і кістки
проти будь-якої хвороби.
Череп і кістки?
Так!
Символ віри.
Відмова від ідеї, що є щось неможливе.
Підніми цей прапор
і бийся як пірат!
Хто такий пірат?
Серйозно?
Пірат — це той, хто живе пригодами
і мріями.
І ніколи не здається.
Чоппере, цей острів — лише крихітна цятка
у світі, який годі й уявити.
Справді?
Одного разу напни вітрила,
і ти дізнаєшся, наскільки малі твої проблеми.
Запам'ятай мої слова, хлопче…
твоя доля
лежить за межами сяйливого моря.
Але хороше тривало недовго.
Як це часто буває.
І ще, Чоппере, я радий повідомити, що твоє лікування завершено.
Справді?
Дякую, Докторе.
Що ж…
Будь обережний.
Ти можеш іти.
Твої рани загоїлися.
Ти можеш
жити так, як хочеш.
Іди! У мене є робота.
Але…
Але я не зцілився!
У мене живіт болить.
У мене температура.
-Здається, роги ламаються! -Усе гаразд.
Я не мушу про тебе дбати. Сам про себе дбай.
Будь ласка, не роби цього.
У мене немає друзів. Мені більше нікуди йти.
Обіцяю, я не завдам клопоту.
Іди геть!
Вирушай у море і не повертайся!
Але…
Я з тобою закінчив!
Синьоносий дурень!
Ні! Чому?
Докторе, чому?
Що я зробив?
Докторе!
Докторе, будь ласка! Прошу. Будь ласка, відчини двері!
Докторе, що я зробив?
Будь ласка, відчини, Докторе! Прошу!
Докторе! Прошу!
Що я зробив?
Пробач.
Пробач, Чоппере.
Ні.
Чоппер.
Не дивно, що він не любить людей.
Як на мене, це його найкраща риса.
Історія Чоппера та Хірірурга на цьому не закінчилася.
-Ти труп. -Ні.
Ні.
Має бути спосіб
продовжити моє життя ще трохи.
Використай свої знання!
То ти визнаєш.
Я не просто ласа до наживи відьма.
Я дещо знаю.
Ти єдина лікарка, крім мене.
Серце розривається,
що 30 років досліджень
коту під хвіст.
Мені потрібен час, щоб закінчити роботу мого життя.
Повертайся туди, де ти бачив цвіт вишні.
Я знаю, що ти мені не віриш, але я пережив медичне диво.
Тобі потрібне ще одне.
Гриб-панацея, про який говорять селяни…
Його не існує.
А навіть якби існував,
ніхто не повертається з Долини смерті живим.
Де твоя домашня тваринка?
Чоппер не домашня тваринка!
Я його єдиний друг.
Тому…
Тому я його вигнав.
Що?
Чому?
Він би не витримав,
якби я помер у нього на очах.
Я мав позбавити його цього. Ми…
Ми з ним дуже схожі.
Ви обоє незграбні.
Я хотів
зробити йому подарунок наостанок.
Щоб показати, що немає нічого неможливого.
Але…
Я знаю, що час
не на моєму боці.
Куреє.
Прошу.
Прошу,
закінчи роботу мого життя.
І…
подбай про Чоппера.
Встань.
Ти серйозно хочеш, щоб я закінчила твоє дурне дослідження
і дбала про дивну тваринку?
Ти тиснеш на жалість, бо помираєш.
Ти мав би знати мене краще.
Відповідь — ні.
Упорядкуй свої справи, старий шарлатане.
Знаючи, що в нього мало часу,
Хірірург невтомно працював
у свої останні дні.
Я покажу, що можливо. Я тобі покажу!
Боже.
Вийшло.
Вийшло!
Чоппере, це воно!
Реакція, на яку ми чекали!
Чоппере!
Чоп…
Я знайшов.
Чоппере?
Чоппере, що…
Що з тобою сталося? Що…
Чоппере,
де ти був?
У Долині смерті.
Я знайшов гриб.
Що? Це…
Панацея, про яку говорять усі селяни?
Що…
Ти знайшов.
Для мене.
Живи, Докторе.
Я теж хочу стати лікарем.
І я хочу, щоб ти був моїм першим пацієнтом.
Навчи мене.
Чи олень не може бути лікарем?
Звісно, може, Чоппере.
У тебе є найважливіша риса для цього.
Велике серце.
Хлопчику мій.
Грибний суп діє?
Просто жах.
Хороші ліки завжди погані на смак.
Ознака того, що вони діють.
Дякую, Чоппере. Тепер я мушу йти.
Куди?
Чоппере,
я отримав звістку, що лікарі в замку Драм
захворіли.
Мені полегшало,
тож я піду їх лікувати.
Це ліки?
Вибухівка.
Замок суворо охороняється.
Може, доведеться
битися.
Я піду з тобою.
Ні. Ти в гіршому стані, ніж я.
Залишайся тут і відпочивай.
Колись із тебе вийде чудовий лікар, Чоппере.
Я живий тому доказ.
Хірірургу!
Де він?
Йому вже краще, і він пішов лікувати хворих лікарів у замку.
Краще?
Йому не краще. Його хвороба невиліковна.
Ні, справді.
Я знайшов гриб-панацею і приготував йому суп.
Який гриб? Покажи.
Бачиш?
Череп і кістки означають, що все можливо.
Будь-яку хворобу можна вилікувати.
Ти дурень!
Цей символ означає, що це смертельно.
Той, хто з'їсть гриб, помре за годину.
Ти брешеш!
Я не брешу.
Він знав, що гриб отруйний. І все одно випив.
Чому він це зробив?
Бо він тебе любив
своїм надто великим заблудлим серцем.
Панацеї не існує.
Тому й потрібні лікарі.
Доброта не рятує життя.
Якщо ти справді хочеш рятувати людей, треба вивчати медицину.
Бо без цих навичок
ти нікого не врятуєш.
Але Доктор сказав…
Цей дурень.
Доктор Хірірург не повернеться.
Замок Драм буде його могилою.
До самої смерті…
Ні!
…я робитиму все, що в моїх силах,
щоб полегшити страждання хворих.
Не здавайтеся, колеги-лікарі.
Я прийшов вас урятувати.
Треба далі стежити за вашим здоров'ям, королю.
З вашим нестримним королівським апетитом
я боюся думати, що станеться з Драмом, якщо ви захворієте.
Хоча твоя старанність заслуговує похвали,
та хвилювання недоречне.
Я здоровий як кінь.
І сильний як віл.
Надто туго.
Пробачте, королю Ваполе.
-Заберіть його. -Добре.
І простежте, щоб його суворо покарали.
Він ледь не попсував королівське тіло.
Мій володарю.
Прийшов лікар-утікач.
Відведіть мене до пацієнтів!
Я прийшов зцілити хворих лікарів.
Хворих?
Як бачиш, тут немає хворих.
Яке щастя.
То мене обдурили.
Гляньте на того клоуна.
Я думав, щоб бути лікарем, потрібен розум.
Я наказую негайно стратити
цього лікаря-втікача.
Ти знав про ризики,
то навіщо прийшов?
Я лікар.
Якщо є хворі,
я мушу їх лікувати.
Навіть за крайньої потреби
я б не кликав такого шарлатана.
Далтоне!
Застрель бунтівника.
Ви не можете мене вбити.
Коли людина помирає?
Коли куля пронизує серце?
Чи коли є невиліковна хвороба?
Ні.
Чи коли
людина їсть суп з отруйного гриба?
Ні!
Людина помирає,
коли про неї забувають.
Я можу зникнути,
але моя мрія
житиме!
І хворих жителів Драму буде зцілено.
І це правило діє для країни?
Королівство Драм
можна врятувати?
Поки є той, хто готовий боротися.
Про що ви базікаєте?
Застрель його!
Скоро…
з'явиться монстр.
Прошу, не кривдьте його.
Це мій син.
У мене було
дивовижне життя.
Застрельте його!
Дякую, Чоппере.
За тебе, старий шарлатане.
От дурень!
Іди!
Негайно!
Убий сина-монстра!
Ні!
Відійди!
Якщо не впораєшся зі мною, у тебе не буде шансів проти них.
Не жертвуй собою без потреби заради цієї країни.
Живи.
Прошу.
Іди додому.
Твій батько хотів би цього.
Де звір?
Ти не приніс мені його голову?
Я довгий час
закривав очі.
Я служив твоєму батькові,
але тепер я розумію, куди рухається ця країна.
До краху.
І я більше не піду цим шляхом.
Ти кидаєш мені виклик?
Мені?
Твоєму королю?
Так.
Схопіть цього зрадника!
Цікаво.
Що ти робиш?
Я буду лікарем.
Я стану лікарем.
Я лікуватиму всі хвороби.
І я не здамся.
Прошу.
Навчи мене всього, що знаєш.
І навіщо мені це?
Називай мене Докториною.
Куди це він?
Доброго ранку, хлопці.
Від Луффі нічого не чути.
-Ще ні. -Треба йти на гору.
Так.
Вибач, що вчора зірвався.
Тиск дався взнаки.
Я приніс тобі сніданок.
Усе добре.
Що таке?
Дим.
З багаття.
Я не бачив жодного човна.
Піду подивлюся.
-Я з тобою. -Ні.
Залишся. Прошу.
Може, це дрібниця. Але…
Якщо вам довіряє принцеса Алабасти, тоді…
Я теж довіряю.
Ти знав про Віві?
Не одразу.
Ми вже зустрічалися.
Дуже давно.
Вона чудова дівчина.
Ми залишимося.
Ти щойно зголосився замінити капітана гвардії?
Ти сам казав мені чимось зайнятися.
Агов!
Я сказав не чіпати.
Я поважаю всі піратські прапори.
І він не має просто лежати в скрині.
Він має висіти.
Гордо.
Особливо цей.
Повісьмо його там, де йому місце.
Бляха-мураха.
Так.
Я теж монстр.
Правда, класно?
Зрадник живий.
Ненадовго.
Переклад субтитрів: Наталя Ковалишин