Být mladou dámou není snadné.
Au!
Utlačují vaše tělo.
- I duši. - Promiňte.
Nedržíte osud ve svých rukou.
A proto můžete být zoufale nešťastní.
Vévoda z Tejady, váš snoubenec.
Antonio Bianda. Těší mě.
Ale někdy se v nejhorším stane něco, co všechno změní.
Potom si musíte vybrat, jestli být nešťastní…
nebo žít.
Protože váš dosavadní život pro vás najednou bude nesnesitelný.
A vy se začnete bouřit.
Všechny vzpoury nejsou tak chvályhodné jako ta Sařina.
Většinou jsou mnohem víc banální. Jako ignorování všech rad a pravidel.
Zvlášť těch od gardedám.
I když si neuvědomujete, jaké to může mít následky.
UTEKLA ZA NOVÝM ŽIVOTEM DO ZÁMOŘÍ
MĚLA 2 MANŽELY, 7 DĚTÍ A 3 MILENCE
PŘIŠLA O ROZUM
JEJÍ PŘÍPAD STUDOVALI V PRVNÍ PSYCHOLOGICKÉ LABORATOŘI V LIPSKU
STALA SE JEPTIŠKOU
JE ODBORNICE NA VÝROBU KANDOVANÝCH MANDLÍ
Tak teď to víte.
Jsem nejlepší gardedáma, protože jsem se jich uměla skvěle zbavovat.
Ale pravda vždy vyjde najevo.
A musíte si vybrat. Budete se bouřit, nebo se podřídíte?
A na tom rozhodnutí bohužel závisí celý váš život.
Už chápete, proč jsem lhala?
PŘÍRUČKA MLADÉ DÁMY
LEKCE TŘETÍ: MINULOST NECH PLAVAT
Proč jste mi lhala?
Teď se můj život může otočit vzhůru nohama a dopadnout takhle.
STALA SE NEJHORŠÍ GARDEDÁMOU VE MĚSTĚ
UŽ NIKDY NESEHNALA ŽÁDNOU PRÁCI
OSLAVILA TO SKLENKOU ŠAMPAŇSKÉHO
Jak dlouho to o dceři víte?
Řekl „o dceři“? Neříkám, že jsem ráda,
ale odpustit vlastní dceři je snazší, že?
Nevím, co myslíte.
Vaše dcery potřebují náležitou péči.
Tu jim dopřávám od první chvíle.
To stačí.
Musela jste vědět, že se s tím mužem Sara schází.
Otče, je to můj učitel.
Věděla jste to nebo ne?
- Chtěla jsem, aby to tajila. - Slečno!
Omlouvám se, done Pedro.
- Lhala jsem… - Já to také věděla.
I já.
A nenapadlo vás, že to může poškodit pověst rodiny?
- Co kdyby tě někdo viděl? - Nikdo mě neviděl.
Ale stejně je to špatné. Je to skandál!
Odejdu z domu, když budu muset!
Co chcete víc? Dceru, která studovala nebo utekla?
Nevyhrožuj mi!
Nechápu, proč se nemůžu učit!
A doňa Angustias nás učila dobře. Zvládla jsem přijímací zkoušky.
Vážně?
Gratuluji.
To ráda slyším, slečno.
Přestanete ji povzbuzovat?
Done Pedro!
Jestli mohu…
vy jste za to také zodpovědný.
A vaše žena taky.
Co prosím?
Myslíte, že zvídavost vaší dcery je jen náhoda?
Že je to spontánní?
Podívejte na svůj dům.
Je plný knih a kultury. Jinde mají krucifixy a tkalcovské stavy.
Vychoval jste tři bystré dcery, co chtějí žít.
Ne ozdoby, co umí jen pít čaj.
Na to byste měl být hrdý.
Otče, za tři roky dokončím školu a budu nejlepší dáma na vdávání, slibuji.
Ale chci i váš slib.
Dovolíte mi to?
No tak, běžte si splnit svůj sen.
Hodně štěstí.
Povede si dobře, že ano?
Jistě, že ano.
Má štěstí, že váš otec souhlasil.
Neznám nikoho s tak neutuchajícím zápalem.
Vaše sestra je inteligentní a odvážná.
Ničeho se nelekne.
Narodila se jako průkopnice.
Tam si nesedejte.
Chci slyšet přednášku.
Dneska máme lekci pletení?
Nemůžu tomu uvěřit. Je tamhle.
Dobrý den, slečny.
Jaká krásná náhoda.
Ano, to je.
Ne, není. Narazily jsme na něj sedmkrát za sedm dní.
Je to nesnesitelné.
Snaží se mi dvořit.
Ale vzhledem k okolnostem je lepší někdo, komu opravdu věřím.
Jako pan S.
Pan S? Kdo je pan S?
Gabrieli!
Co to k čertu děláš?
Tvá slečna to potřebuje.
Ať se se mnou ukáže, zlepší si pověst.
Není třeba. Myslí si na někoho jiného.
No a? Lidé chtějí to, co nemohou mít. Žárlivost se vždycky hodí.
Gabrieli, nezahrávej si se mnou.
Kdo si zahrává?
Mám ti věřit, že naše setkání byla náhoda?
Pomůžu ti. Budu mlčet jako hrob.
Eleno.
Rozhodni se. Můžu jít na schůzku s ní nebo s tebou.
Slečně se vážně dvoří markýz?
Divíte se, že dělám svou práci?
Je to lepší než držet tajemství…
To o Saře vám řekla Alicia. Chcete mě nechat vyhodit, ale marně.
- Já se vás nebojím. - Dobře.
Slečno, mám nápad. Nevyužijeme markýze?
Santiago vás miluje roky, ale potřebuje postrčit.
Ať žárlí. Jděte s markýzem na večírek doni Paquity.
Je to událost sezóny.
Pořádá ho pro svou sestřenici Amelii a budou tam všichni, včetně Santiaga.
Uvidí vás tančit a smát se. Bude žárlit jako blázen a vyzná vám lásku.
A pak budete šťastní až do smrti.
A já se vyhnu tomu, abych skončila…
Není to skvělý plán?
Mám lepší nápad.
Na co čekat?
Pozveme markýze na čaj.
- Dochvilný, jako vždy. - Díky, Inés. Čekají mě na čaj.
Santiago!
Zdravím.
Ráda tě vidím.
Dnes jsi nám chyběl, že, slečno Biandová?
Ano.
Cituji její sestru. Prý vás zabije, protože jste zmeškal
historický okamžik pro ženy.
Zasloužím si to, ale měl jsem schůzku.
- V novinách? - Ano, v novinách.
Něco zajímavého?
Odkdy tě zajímá dění v novinách?
Zajímá mě cokoli, co souvisí s tebou.
Oslovil mě divadelní producent,
abych napsal libreto na zarzuelu.
Miluji zarzuely.
Odmítl jsem to.
Ten žánr se mi zdá trochu moc všední.
Co prosím? Nerozuměl jsem vám.
Ne, jako bych tu nebyla.
To nezvládnu, jste příliš hlučná. Co se děje?
Opovrhujete zarzuelou. To je dost arogantní.
Arogantní? To je od vás kompliment.
Kdybyste měl napsat operu, tak to uděláte?
Psaní pro lidi vám není dost dobré?
Ne. Ale…
populární žánry nejsou můj styl. Jsem romanopisec.
Slečna Biandová tím chce říct, že bys neměl zahazovat nové příležitosti.
Přesně tak. Možná vás to bude bavit víc než psát to samé pořád dokola.
Dámy a pánové, markýz z Bayony.
Slečno.
Okouzlující, jako vždy.
Ne, to si nevymýšlím.
V Africe je všechno jinak.
Jak to, že toho tolik víte?
Fascinuje mě lidské chování.
Musíme studovat jiné kultury, abychom zjistili,
jestli nejsme ti nejméně pokročilí.
To je skromné, že?
- Vzdáte se titulu a budete antropologem? - Proč?
Můžu mít peníze i vzdělání.
Vy ne?
Santiago.
- Ano? - Otec byl v Guineji, že?
Ale v Guineji rozhodně nežijí primitivní společenství.
Je tam například vesnice, kde si ženy vybírají muže.
Podle očí.
Podle očí?
Oči nikdy nelžou.
Užíváte si to, viďte?
To od vás není vůbec hezké.
Chci jet na jih. Mám pro něj slabost.
Cádiz.
To je kouzelné místo.
Světlo, hudba, tančící lidé, hrad svaté Marty.
Svaté Cataliny.
Vy to město také znáte?
Nějakou dobu jsem tam žila. Kvůli práci.
Určitě se vám tam líbilo.
Ani náhodou. Nic zajímavého.
Promiňte, že ruším.
Právě vám přišel telegram od doni Paquity.
Obávám se, že to nebudou dobré zprávy.
Sestřenice doni Paquity, doňa Amelia,
zemřela.
Asi to byla rodinná přítelkyně.
Amelia?
Ne, byla to manželka bratrance manžela rodinné přítelkyně.
Žila v Bavorsku. Vídali jsme se jednou ročně.
Ale byla úchvatná.
Ať odpočívá v pokoji.
Dopadlo to dobře.
Zopakujeme si to?
Nemračte se, slečno Biandová.
Pro jednou se gardedámy nechci hned zbavit.
Pane Torresi.
- Mějte hezký den. - Vy také.
Slečno Biandová.
Markýzi.
Dnes v deset.
Nikam nepůjdu.
V tom případě s ní chci další schůzku.
Dnes v deset. Ale bude to naposledy.
RODINA ZAPICOVÝCH
Ty šaty váží dvakrát tolik.
Váží stejně. Jen jsi zapomněla, protože už je nenosíš.
Vy byste je také neměla nosit.
Řeknu doně Paquitě, že s ní sdílíme její smutek.
Ale po roce…
žal zmizí.
Slečno, žal nosíme uvnitř.
Barva našich šatů nic neznamená.
Pro mě ano.
Ale aspoň to pro jednou
nebude nikomu vadit.
Dceruško, čekáme na tebe.
Jaký byl první den?
Bylo to skvělé, jak jsem si představovala.
Proč máte smuteční šaty? Někdo zemřel?
Chtěla jsem jen tančit, pít šampaňské a zapomenout na celý den.
S dovolením, prosím!
S dovolením, díky!
Prodavač oplatek!
Ustupte, dámy! Dorazil prodavač oplatek!
Obávám se, že dnešní večer bude těžké zapomenout.
Určitě je mrtvá?
- Prosím. - Kacíři!
Lázaro, synku, přemluv ho. Je tak tvrdohlavý.
Zkusím to. S dovolením.
Je to pocta mé sestřenici.
Máte naši upřímnou soustrast.
Je to opravdová tragédie. Její srdce už nebylo, co bývalo.
To byl otec Gregorio?
Mého faráře pohoršilo, že jsem sestřenici uspořádala večírek.
Málem jí nedal poslední pomazání.
Je to dost neobvyklé smuteční setkání.
Co jsem měla dělat? Na tu uvítací hostinu se tak moc těšila!
- Jste úžasná. - Ano.
Běžel jako posedlý. Nemohl jsem ho chytit.
Ten chlap mi vrásky nedělá.
Dávám církvi takové dary, že mi nahoře odpustí jakýkoli hřích.
A teď se na počest mé sestřenice pěkně bavte!
Tak co teď?
Pomodlíme se za ni?
Nebo si zatančíme?
Na co se dívají?
Nevím, ale pro jednou si nemyslím, že jsem to já.
Ani já.
Snad sis nemyslela, že tvé univerzitní dobrodružství přejdou.
Ne, otče. Jistěže ne.
Tady nic nezůstane bez povšimnutí, ani s mrtvolou v místnosti.
Všimly jste si, že ji oblékli velmi elegantně?
A nevypadá špatně.
Zvlášť když ji zavraždili.
- Já slyšela, že ji zradilo srdce. - To se říká, ale…
podle mě v tom má prsty doňa Paquita.
Na Amelii!
Hydnora africana mě fascinuje ze všech nejvíc.
Nemá žádné kořeny.
Jen stonky, které se vinou kolem jiných rostlin.
Nezajdeme si spolu do botanického muzea a podíváme se na jejich rytiny?
Říkají jí „zabiják“, sestřenko. Správně, „zabiják“.
Protože se živí živinami jiných rostlin.
Vysaje z nich život a zahubí je.
Unudila ji k smrti.
Mě taky těmi svými řečmi zabije.
Ale no tak. Jsi hrozná, Adelo.
V hloubi duše je mi jí líto.
Jistě.
Měla jen tebe a sestřenici.
A nezapomeň na syna.
Je nestoudný. Přišel jen proto, že to je večírek.
Jinak by tu nebyl.
Jsi zlá, Josefino!
- Okouzlil ti hlavu. - Chce od tebe jen jedno, Adelo.
Myslíš?
Z toho nemáš být nadšená, ale máš si na něj dát pozor.
Všichni ví, jaký Lázaro je. Tak pozor na to, co děláš.
Tak co, paní doktorko?
Nebylo to tak veselé jako tohle, zrádce.
To mě mrzí. Bylo to tak zlé?
Tak dlouho jsem o tom snila, ale pak to nebylo…
Viděla jsem tě. Chceš zkazit moji sestru?
Ta nepotřebuje mou pomoc.
Ne. Zvlášť ne dnes.
Já si tu skleničku dám.
A je to. Uvidíme, jestli ten plán vyšel.
Ten dnešní host u vás doma mě trochu zaskočil.
Markýz je velmi zajímavý muž.
Je kultivovaný a zkušený.
A představila ti ho slečna Biandová?
Markýz je zajímavý, že?
Jestli se ti líbí, nemám co říct.
Šálí mě zrak, nebo se Cristina uchází o Santiaga?
Starej se o sebe a nechej mě na pokoji.
Kvůli tobě mě Mencíovi málem vyhodili.
A nepřestanu, dokud to nevyjde.
Dobře.
Řekla sis o to.
Slečno Albo, jak se máte?
Musíte být zničená.
Mrzí mě, že doňa Amelia zemřela, ale osobně jsem ji neznala. Vy ano?
Ne, tak jsem to nemyslela. Vy to nevíte?
Asi by vám to měl říct váš nápadník.
Její nápadník jí nemá co říkat.
Vy něco víte?
Dnes odpoledne ho zatkli v hostinci. Nezvládá pití a bývá agresivní.
Ale netrapte se.
Vaše garde příště jistě vybere někoho lepšího.
Nebo se pletu?
Už jsem se omluvila. Nikdo nevěděl, že don Javier pil.
Požaduji pečlivost! Kvůli té nedbalosti vám přestávám věřit.
Slečna Biandová by…
Myslíte, že by snesla vaše rozmazlené, dětinské vrtochy?
Vy mě urážíte?
Kdybych vás chtěla urazit, řekla bych, že jste nafoukaná, povýšená, hl…
Pěkná vigilie, nemyslíte?
Na Esther mi záleží.
Skoro tak, jako vám.
Proto možná…
Myslím, že by jí prospělo jít na vzduch.
Jít na vzduch?
Moje útěcha by jí prospěla.
- Můžu vám dát víc. - Vy máte odvahu!
Už se k ní nepřibližujte.
- Spousta gardedám… - Máte mě za blázna?
Okamžitě odsud odejděte. A buďte rád, že to neřeknu panu Zapicovi.
Ven!
Odchází? Co jste mu řekla?
Done Pedro, smím s vámi mluvit o samotě?
Můžete se mnou mluvit i tady.
Chci se zeptat, jestli z osobních důvodů
mohu odejít dříve, když už jsem vzdala úctu.
Neuvěřitelné. Vaše práce visí na vlásku a chcete po mně laskavost.
- Otče, já jsem lhala. - Nepleť se do toho.
Budu se do toho plést. Jaký to má smysl, otče?
Bylo to otřesné. Nechtěli mě tam.
Měl jste naprostou pravdu, otče.
Je to mužský svět. Občas nám otevře oči až vlastní zkušenost.
Zdá se mi to, nebo to znělo vypočítavě?
Dělám to pro její dobro. Musí se učit tvrdě.
To nebude fungovat.
Sara se svého snu nevzdá. Víte proč?
Je tvrdohlavá jako vy.
Neměla jste soukromé záležitosti?
Tak běžte.
Uvidíme se zítra.
Odcházíte bez rozloučení.
Než odejdete, chtěl jsem vám říct, že to libreto napíšu.
Přísahám, že se v něm nevyznám. Nikdy nevím, co udělá příště.
Máte takovou neobvyklou schopnost, víte?
Nutíte mě přehodnotit věci a zlepšit je. Nejdřív dopis a teď tohle.
Na tak arogantního muže jako jsem já máte dobrý vliv.
Takže uznáváte, že jste arogantní?
Když uznáte, že ráda máte pravdu.
A kdo to nemá rád? Když mám pravdu…
Proč mi lichotíte?
Nelichotím vám.
Mluvím od srdce a očekávám, že uděláte totéž.
Kupodivu jsem s vámi vždy upřímná.
I když se zeptám na vás a markýze?
- Co mezi vámi je? - Nic.
- Lžete. - Kdysi tam něco bylo, ale už ne.
A zase lžete.
On zná jinou Elenu.
Tu, které se chci zbavit.
Proč ho využíváte, abych žárlil na Cristinu?
Chtěla ve vás vzbudit city.
A markýz mi s tím pomohl.
Teď buďte upřímný vy a řekněte, povedlo se nám to?
Cristina ke mně něco cítí, když před pár dny plakala kvůli Eduardovi?
Ale už nepláče.
- To neznamená, že to překonala. - Uteče vám šance.
Milujete ji, to vím, tak proč to nepřiznáte?
Miluji ji.
Miloval jsem ji.
Dlouho, ale…
pak přišel Eduardo a já cítil, že musím jít dál.
Málem už jsem na Cristinu zapomněl. Málem.
A teď je zase zpátky.
Je to…
jako vlna, která mě táhne dolů.
To je minulost.
Má sílu.
Co s tím?
Nemá smysl plavat proti proudu.
Dobrou noc, pane Torresi.
- Vzbudíte ji! - Není mrtvá?
Vaši matku.
Měl byste jít spát. Moc jste pil.
Máš pravdu.
Ale jsem smutný, Adelo.
Amelia byla má oblíbená teta.
- Nebyla jediná? - O to je to horší.
Už nemám skoro žádnou rodinu.
Cítím se osamělý, Adelo.
Víte, jaký je to pocit?
Ne.
Nevím, co podle vás má gardedáma dělat,
ale tohle to není.
Nevím, proč se na mě tak zlobíte. Ten kluk vás není hoden.
Nicolás Beltrán nebo Manuel Guirao taky ne.
Máte mi najít nápadníka, ale vypadá to, že je plašíte.
Skončím jako doňa Amelia.
Podplácel mě, chtěl s vámi být sám.
- Nechápu, proč se smějete. - To byl můj nápad!
- Cože? - Řekla jsem mu to.
Ano, děsně se nudím.
Chci žít, cítit emoce, užívat si touhu a vášeň.
Nebo už nevíte, jaké to je?
Mám vám najít dokonalého muže a Daniel jím není.
Ale nebojte, brzy se zamilujete do někoho jiného.
Co když jsem někoho našla,
ale ona si to zřejmě neuvědomila?
Budete mě dál svlékat a nic neuděláte?
Vím, jak se na mě díváte.
Není to Cádiz, ale…
Chci se probudit z rána
a uvidět mandloň, jak krásně kvete.
Probudit se vedle tebe,
začít nový den a s tebou žít svůj sen.
A slyšet tvůj hlas, tu melodii, navždy, má lásko.
Dej mi své objetí, zima mě svírá.
Ne!
A polib mě ohněm svých rtů,
má lásko.
Proto si myslím, že konzervativci vyhrají volby.
Martínez Campos ví, co dělá, a věděl to odjakživa.
Done Pedro, musím jít.
Ale právě jsem ti nalil.
Ano, ale musím opravit článek a už je pozdě, takže…
Na shledání.
Nejsou zas tak náhodná.
Ztěžuješ to, ale víš, že mám rád výzvy.
Ale dopis na rozloučenou bych uvítal.
Vzala sis kufr, takže jsem tušil, že jsi odjela dobrovolně.
Omlouvám se.
Buď upřímná. Už tě omrzelo levné šampaňské.
Bála jsem se, že bys musel jít pracovat.
Pro tebe s radostí.
Santiago! Chci se ti omluvit.
Asi si myslíš, že jsem se zbláznila.
To s markýzem, mé namlouvání…
Překvapila jsi mě, to nepopírám.
Jsou to chabé pokusy, jak jít dál.
Pořád překonávám Eduarda.
Ale teď už to bolí míň.
- Víš proč? - Proč?
Protože mám kolem sebe lidi, kterým na mně záleží. Jako tebe.
A myslím, že možná
bych mohla být šťastná.
- Eleno! - Proč ses vrátil?
Takhle řešíš problémy? Tím, že utečeš?
Překlad titulků: Kateřina Gabrielová