Livet som ung dame er hårdt.
Av!
Vi undertrykkes fysisk.
-Og åndeligt. -Undskyld mig.
Man vælger ikke sin egen skæbne.
Og det kan gøre en dybt ulykkelig.
Hertugen af Tejada, Deres forlovede.
Antonio Bianda. Godt at møde dig.
Men selv under de værst tænkelige forhold kan noget ske, som ændrer alt.
Så må man vælge mellem at forblive ulykkelig…
…eller at leve livet.
For fra det øjeblik bliver det liv, man levede før, ulideligt.
Og man er nødsaget til at gøre oprør.
Gid enhver oprørsk handling var så prisværdig som Saras.
De fleste er langt mere trivielle. Såsom at ignorere alle råd og regler.
Især dem fra selskabsdamerne.
Selvom man ikke kender til konsekvenserne.
DOLORES – TOG AFSTED TIL AMERIKA
FIK TO MÆND, SYV BØRN OG TRE ELSKERE
JACINTA – GIK FRA FORSTANDEN
SAGEN BLEV GRANSKET PÅ DET FØRSTE PSYKOLOGILABORATORIUM I LEIPZIG
ADA – BLEV NONNE
HUN ER EKSPERT I AT LAVE BRÆNDTE MANDLER
Nu ved I det.
Jeg er den bedste ledsagerske, fordi jeg var bedst til at undslippe dem.
Men sandheden kommer for en dag.
Og man må træffe et valg. Oprør eller underkastelse?
Desværre afhænger hele ens liv af det valg.
Forstår I nu min løgn?
SELSKABSDAMERNE
LEKTION NR. 3: FORTID ER FORTID
Hvorfor løj De, frøken Bianda?
I dette øjeblik kunne mit liv synke i grus og ende sådan her.
ELENA BLEV BYENS VÆRSTE SELSKABSDAME
HUN FIK ALDRIG ARBEJDE IGEN
ANGUSTIAS FEJREDE DET MED CHAMPAGNE
Hvornår hørte De om min datter?
Sagde han "datter"? Jeg er ikke just glad, men det er nemmere at tilgive en datter.
Jeg er ikke med.
Deres døtre har brug for sømmeligt opsyn.
Og det har jeg givet dem.
Det er nok nu.
Skal jeg tro på, De ikke vidste, Sara så den mand?
Han er bare min lærer.
Vidste De besked?
-Jeg bad hende holde tæt. -Frøken!
Om forladelse, Don Pedro.
-Jeg løj, og… -Jeg vidste det også.
Også jeg.
Tænkte ingen af jer på familiens omdømme?
-Hvad hvis nogen ser dig? -Ingen har set mig.
Det gør det ikke mindre skandaløst.
Jeg flytter ud, hvis jeg skal!
Hvad foretrækker De? At jeg studerer eller stikker af?
Tru mig ikke!
Hvad er problemet med at ville lære?
Doña Angustias, Deres undervisning hjalp. Jeg bestod optagelsesprøven.
Mener du det?
Tillykke.
Det glæder mig at høre.
Så hold dog op med at opmuntre hende!
Don Pedro!
Med forlov…
De bærer også et ansvar.
Og Deres kone.
Hvor vover De?
Tror De, Deres datters nysgerrighed er et tilfælde? At det skete spontant?
Se lige Deres hus.
Det er fyldt med bøger og kultur.
Mange hjem har kun krucifikser og væve.
De har opfostret tre begavede, nysgerrige døtre. Ikke tre pyntegenstande.
Det bør De være stolt af.
Jeg er færdig om tre år. Da vil jeg gøre alt for at finde en mand.
De har mit ord, så længe jeg har Deres.
Vil De tillade det?
Kom så. Forfølg Deres drøm.
Held og lykke.
Hun skal nok klare sig godt, ikke?
Selvfølgelig.
Hun er heldig, at jeres far sagde ja.
Jeg har aldrig set så grænseløs lidenskab.
Deres søster er intelligent og modig.
Hun er frygtløs.
Den fødte pioner.
Sid ikke der.
Jeg vil gerne kunne høre.
Hvad har vi i dag? Håndarbejde?
Utroligt. Han er derovre.
Godmorgen, de damer.
Sikke et skønt sammentræf.
Det er det sandelig.
Nej, det er ej. Vi er stødt på ham syv gange på syv dage.
Det er ulideligt.
Han prøver at bejle til mig.
Men under disse omstændigheder bør jeg være sammen med en, jeg stoler på.
Som hr. S.
Hr. S? Hvem er hr. S?
Gabriel!
Hvad i alverden laver du?
Din frue trænger til det. Det vil gavne hende at blive set med mig.
Det behøves ikke. Hun har udset sig en.
Og? Folk vil have det, de ikke kan få. Jalousi er altid nyttig.
-Gabriel, driv ikke gæk med mig. -Hvem driver gæk?
Skal jeg tro på, at vi mødtes ved et tilfælde?
Lad mig hjælpe dig. Jeg siger det ikke til nogen.
Elena.
Du bestemmer. Enten får jeg en date med hende eller med dig.
-Bejler en markis til Cristina? -Overrasket over, at jeg gør mit arbejde?
Det er bedre end hemmeligheder…
Alicia fortalte Dem om Sara. Det lykkes Dem ikke at få mig fyret.
-De skræmmer mig ikke. -Godt.
Jeg har en idé med markisen. Hvorfor ikke bruge ham?
Santiago elsker Dem, men han mangler et skub. Gør ham jaloux.
Tag til Doña Paquitas fest med markisen.
Sæsonens højdepunkt. Til ære for hendes kusine Amelia.
Alle kommer, også Santiago.
Han ser jer danse og grine, bliver jaloux og erklærer sin kærlighed.
Og alt ender lykkeligt.
CRISTINA OG SANTIAGOS BRYLLUP
Og jeg undgår at ryge på…
God plan, ikke?
Jeg har en bedre idé.
Hvorfor vente?
Vi inviterer markisen til te.
-Punktlig som altid. -Tak, Inés. Man venter mig til te.
Santiago!
Goddag.
Skønt at se dig.
Du var savnet i morges. Ikke, frk. Bianda?
Jo.
Hendes søster ville dræbe Dem for at gå glip af:
"Et historisk øjeblik for kvinder."
Det ville være velfortjent. Jeg havde et møde…
-På avisen? -Ja, på avisen.
Var det noget interessant?
Er du nu interesseret i avisen?
Alt der vedrører dig, interesserer mig.
En teaterinstruktør hyrede mig til at skrive en libretto til en zarzuela.
Jeg elsker zarzuelaer.
Jeg afviste ham.
Jeg finder genren for banal.
Undskyld? Jeg hørte Dem ikke.
Lad, som om jeg ikke er her.
Umuligt med alle de lyde, De laver. Hvad er der galt?
De kaldte zarzuelaer banale. Det er ret arrogant.
De er usædvanligt venlig.
De havde sagt ja til en opera, ikke?
Er almuen under Deres værdighed?
Nej. Det er bare…
Populære genrer er ikke min stil. Jeg er romanforfatter.
Hun mener bare, at du ikke bør udelukke nogen muligheder.
Ja. Måske du finder det sjovere end altid at skrive det samme.
Ærede herskaber, markisen af Bayona.
Den dame.
Udsøgt som altid.
Nej, det er ikke opspind.
-I Afrika er alt anderledes. -Hvordan blev du sådan en ekspert?
Jeg er dybt fascineret af menneskelig adfærd.
Studerer man andre kulturer,
ser man hurtigt, at vi muligvis er de mindst udviklede.
Så beskeden.
-Opgiver De titlen og bliver antropolog? -Hvorfor?
Jeg kan have både rigdom og lærdom.
Kan De ikke?
Santiago.
-Ja? -Var min far ikke i Guinea?
Guinea er væsensforskellig fra de mere primitive samfund.
Der findes en landsby, hvor kvinderne vælger deres mænd.
På deres øjne.
Nå, deres øjne?
Øjnene lyver aldrig.
I nyder det her, gør I ikke?
Det sømmer sig ikke.
Jeg vil gerne besøge Syden. Jeg har et svagt punkt for området.
Cádiz.
Det er et fortryllende sted.
Lyset, musikken, folk, der danser, Santa Marta-slottet.
Santa Catalina.
-Sig ikke, at De også kender byen? -Jeg boede der en stund. I arbejdsøjemed.
De nød uden tvivl Deres ophold.
Tværtimod. Det var ikke mindeværdigt.
Undskyld, jeg afbryder.
Der er telegram til den unge dame fra Doña Paquita.
Jeg er bange for, det er dårligt nyt.
Doña Paquitas kusine Doña Amelia er død.
En ven af familien, formoder jeg.
Amelia?
Nej. Hun var gift med fætteren til en mand, der var ven af familien.
Hun boede i Bayern. Vi så hende én gang om året.
Men hun var dejlig.
Må hun hvile i fred.
Det gik jo godt.
En anden gang?
Op med humøret, frk. Bianda.
For en gangs skyld er selskabsdamen den sidste, jeg vil af med.
Hr. Torres.
Hav en god eftermiddag.
Det samme til jer.
Frøken Bianda.
Markis.
I aften klokken ti.
Jeg kommer ikke.
Så må jeg anmode om at besøge hende igen.
I aften klokken ti. Men det er sidste gang.
FAMILIEN ZAPICO
Dragten her er dobbelt så tung.
Nej. Det er bare, fordi du ikke går med den længere.
Det bør De heller ikke gøre længere.
Jeg gør det klart for Doña Paquita, at vi alle deler hendes sorg,
men efter et år
er det slut med at sørge.
Frøken, vi sørger indvendigt.
Farven på vores tøj betyder ingenting.
For mig gør den.
Men for en gangs skyld vil ingen i det mindste
klage over, at jeg går i sort.
Kære, vi har ventet på dig.
Hvordan var din første dag?
Fantastisk. Som jeg havde forestillet mig.
Hvorfor har De sørgedragt på? Er nogen død?
Jeg ville bare danse, drikke champagne og glemme alt om denne dag.
Undskyld mig! Undskyld. Tak!
Det er vaffelsælgeren! Hallo!
Gør plads, de damer! Vaffelsælgeren er ankommet!
Jeg er bange for, at det bliver en uforglemmelig aften.
Er du sikker på, hun er død?
-Værsgo. -Kættere!
Lázaro, min søn, overbevis ham. Han er så stædig.
-Jeg gør et forsøg. -Det er bare en hyldest til min kusine.
Vi kondolerer, Doña Paquita.
Det er tragisk. Hendes hjerte var ikke, hvad det var engang.
Var det fader Gregorio?
Min sognepræst fór i flint, da han så den fest, jeg havde planlagt.
-Havde nær nægtet hende den sidste olie. -Det er en usædvanlig vigilie.
Hvad skulle jeg gøre? Hun havde sådan glædet sig til denne velkomstbanket!
-De er en helgen. -Ja.
Han løb som en besat. Jeg kunne ikke fange ham.
Den mand bekymrer mig ikke.
Med mine donationer til kirken er der intet, han ikke tilgiver.
Mor jer nu, i min kusines ånd!
Hvad gør vi nu?
Beder vi for hende?
Eller danser vi?
Hvad kigger de på?
Jeg ved det ikke. Men denne gang er det vist ikke mig.
Eller mig.
Du troede vel ikke, dit universitetseventyr gik ubemærket hen?
Selvfølgelig ikke.
Intet går ubemærket hen her, selv med et lig i lokalet.
Har I bemærket hendes elegante påklædning?
Hun ser godt ud.
Især af et mordoffer at være.
Var det ikke hjertet?
Det påstår de,
men jeg tror, Doña Paquita står bag.
Skål for Amelia!
Jeg er mest fascineret af Hydnora africana.
Den har ingen rødder.
Kun stængler, der snor sig omkring andre planter.
Vil du med på botanisk museum en dag at se en af de få graveringer af den?
De kalder den "dræberblomsten", kære kusine.
Fordi den lever af andre planters næringsstoffer.
Den suger livet ud af dem og tørrer dem ud.
Hun kedede hende ihjel.
Hun dræber også mig med al den snak.
-Du er forfærdelig, Adela. -Inderst inde har jeg ondt af hende.
Klart.
Hun havde kun dig og sin kusine.
Glem ikke hendes søn.
Han er skamløs. Kommer kun, fordi der er fest.
-Hvorfor ellers? -Du antager altid det værste!
-Han har krammet på dig. -Han er kun ude efter én ting.
Tror du det?
Bliv ikke så glad. Det var en advarsel.
Alle ved, hvordan Lázaro er. Træd varsomt.
Hvordan gik det, doktor?
Det var ikke så livligt som det her, forræder.
Det gør mig ondt. Var det så slemt?
Jeg havde brugt så meget tid på at tænke på det, og så var det ikke…
Det så jeg godt. Prøver du at lede min søster i fordærv?
Det klarer hun vist fint selv.
Særligt i dag.
Det glas tager jeg.
Sådan. Lad os se, om planen virkede.
Jeg blev en smule overrasket over den uventede gæst i dag.
Markisen er en interessant mand.
Han er dannet og vidende.
Og frøken Bianda introducerede jer for hinanden?
Han er interessant, markisen. Jeg forstår godt, hvis du kan lide ham.
Bedrager mine øjne mig? Flirter Cristina med Santiago?
Pas du hellere dig selv, og lad mig være.
Du fik mig nær smidt ud af Mencía-husstanden.
Jeg bliver ved, til det lykkes.
Udmærket.
Du bad selv om det.
Frøken Alba, hvordan går det?
De må være knust.
Det gør mig ondt med Doña Amelia, men jeg kendte hende ikke. Gjorde De?
Nej, glem, hvad jeg sagde. Har ingen fortalt Dem det?
Deres bejler burde nok fortælle Dem det.
-Der er intet nyt om hendes bejler. -Ved De noget?
Han blev anholdt på et værtshus i dag.
Han tåler åbenbart ikke alkohol og bliver aggressiv. Men frygt ej.
Deres selskabsdames næste valg er nok mere forstandigt. Eller hvad?
Jeg har undskyldt. Ingen vidste, at Don Javier drak.
Jeg kræver omhu! Den uagtsomhed får mig til at tvivle på Dem.
Miss Bianda havde…
Tror du, hun ville finde sig i Deres forkælede, barnlige indfald?
-Hvor vover De at fornærme mig? -Så skulle jeg have kaldt Dem hoven, dum…
Skøn vigilie, synes De ikke?
Jeg holder af Esther. Næsten lige så meget som af Dem.
Derfor ville det måske
gøre hende godt med lidt frisk luft.
Lidt frisk luft?
Min trøst ville gavne hende.
-Jeg kan give Dem mere. -Hvad bilder De dem ind! Hold Dem væk.
-Mange selskabsdamer accepterer… -Tror De, jeg er dum? Forsvind. Lige nu.
Vær De glad for, jeg ikke siger det til hr. Zapico. Ud!
Går han? Hvad sagde De?
Kan vi tale sammen under fire øjne?
De kan sige det her.
Der er opstået et privat anliggende. Kan jeg tage min afsked nu?
Utroligt. Deres job er på spil, og De beder mig om en tjeneste.
-Det var mig, der løj. -Bland dig udenom.
Det nægter jeg. Og hvad nyttede det? Det var forfærdeligt. Jeg var uønsket.
De havde ret, fader.
Vi lever i en mandeverden. Nogle ting skal selv erfares.
Er det bare mig, eller lød det kalkuleret?
Hun skal lære det på den hårde måde.
Det De gør, virker ikke.
Sara opgiver ikke sin drøm. Ved De hvorfor?
Hun er lige så stædig som Dem.
Var der ikke noget, De skulle?
Gå bare.
Vi ses i morgen.
Går De uden at sige farvel?
Jeg ville bare sige, at jeg besluttede mig for at skrive librettoen.
Den mand er mig en gåde. Jeg ved aldrig, hvad han finder på.
De har et usædvanligt talent.
De ændrer mig til det bedre.
Først brevet, og nu dette.
De har en god indflydelse på så arrogant et menneske som mig.
Så De anerkender, at De er arrogant?
Hvis De anerkender, De elsker at få ret.
Hvem gør ikke? Hvis man altid har ret.
-Hvorfor smigrer De mig? -Det gør jeg ikke.
Jeg taler fra hjertet og forventer det samme af Dem.
Jeg er altid sært ærlig omkring Dem.
Også hvis jeg spørger om markisen?
-Hvad foregår der mellem jer? -Intet.
-Du lyver. -Det hører fortiden til.
De lyver stadig.
Jeg er en anden nu.
-Han kender den gamle Elena. -Hvorfor bruge ham til at gøre mig jaloux?
Hun ville vække Deres følelser.
Det hjalp markisen med.
Nu skal De være ærlig. Lykkedes det os?
Nærede hun følelser for mig, da hun græd over Eduardo forleden?
Hun græder ikke mere.
-Det betyder ikke, hun er videre. -De forpasser en chance.
Hvis De er forelsket i hende, hvorfor så ikke indrømme det?
Det er jeg.
Det var jeg.
I lang tid. Men…
Så dukkede Eduardo op, og jeg måtte komme videre.
Jeg var klar til at glemme alt om Cristina.
Og nu er hun tilbage igen.
Det er…
…som en bølge, der konstant trækker mig ned.
Det er fortiden.
Den har den magt.
Hvad kan man gøre?
Det nytter ikke at svømme mod strømmen.
Godnat, hr. Torres.
-De vækker hende! -Er hun ikke død?
Nej, Deres mor.
De bør gå i seng. De er fuld.
Du har ret.
Men jeg er ked af det, Adela.
Amelia var min yndlingstante.
-Var hun ikke din eneste? -Det gør det værre.
Jeg er snart familieløs.
Jeg føler mig ensom, Adela.
Ved De, hvordan det føles?
Nej.
Jeg ved ikke, hvad De tror, en selskabsdame er,
men De har misforstået noget.
Hvorfor er De så vred på mig? Den dreng er ikke Dem værdig.
Ligesom Nicolás Beltrán og Manuel Guirao.
De skræmmer alle bejlere væk. Jeg ender i himlen med Doña Amelia.
Han ville betale sig til alenetid med Dem!
-Er det nu morsomt? -Det var min idé!
Hvad?
Jeg bad ham gøre det. Jeg dødkeder mig.
Jeg vil leve, føle, opleve brændende lidenskab.
Har De glemt de følelser?
Jeg skal finde den perfekte mand. Det er Daniel ikke.
De finder snart en at forelske Dem i.
Og hvis jeg har én,
men hun ikke har fattet det?
Har du aldrig tænkt dig at gøre noget?
Dine øjne lyver ikke.
Olé.
Lad os gå.
Det er ikke Cádiz, men…
Jeg vil vågne hver morgen Og se mandeltræet fra mit vindue
Vågne op sammen med dig, til en ny dag Og udleve en drøm ved min kvindes side
Og høre din stemme Og din melodi for evigt, min elskede
Hold om mig med dine arme Jeg fryser
Nej!
Og skænk mig dine læbers brændende ild
Min elskede skat
Derfor tror jeg, de konservative vinder valget.
Martínez Campos har altid vidst, hvad han gjorde.
Don Pedro, jeg må gå.
Jeg har lige skænket.
Jeg skal revidere en artikel, og klokken er mange, så…
Skål for gensynsglæder.
Som er mindre tilfældige.
Du spiller kostbar, men du ved, jeg elsker udfordringer.
Et afskedsbrev havde været betænksomt.
At du tog din kuffert med antydede, at du selv valgte at rejse.
Undskyld.
Vær ærlig. Du blev bare træt af billig champagne.
Du ville have været tvunget til at arbejde.
Det havde jeg gjort for dig.
Santiago! Jeg vil gerne undskylde.
Du troede vel, jeg var gået fra forstanden.
Affæren med markisen og mit flirteri.
Du overraskede mig, det indrømmer jeg.
Halvhjertede forsøg på at komme videre.
Eduardo spøger stadig.
Men det gør mindre ondt nu.
-Ved du hvorfor? -Hvorfor?
Jeg indså, at jeg var heldig at have folk som dig, der holder af mig.
Og jeg tror, der er en chance for, at jeg kan blive lykkelig.
-Elena! -Hvorfor kom du tilbage?
Løser du alle problemer ved at flygte?
Tekster af: Hani Abildskov Abu-Khalil