Emme elä niin kuin luulet.
Meitä sorretaan fyysisesti ja henkisesti.
Anteeksi.
Emme saa valita kohtaloamme.
Se tekee ihmisestä onnettoman.
Tejadan herttua, sulhasenne.
Antonio Bianda. Hauska tavata.
Joskus huonoinkin tilanne voi yllättäen muuttua täysin.
Silloin on valittava, pysyykö onnettomana -
vai alkaako elää.
Entinen elämä muuttuu sietämättömäksi.
On pakko nousta kapinaan.
Sara kapinoi harvinaisen ihailtavasti.
Useimmat kapinoivat arkisesti: ohittamalla ohjeet ja neuvot.
Varsinkin seuraneitien antamat.
Silloin seuraukset saattavat yllättää.
DOLORES - LÄHTI AMERIKKAAN
HANKKI 2 MIESTÄ, 7 LASTA JA 3 RAKASTAJAA
JACINTA - MENETTI JÄRKENSÄ
PÄÄTYI TUTKIMUKSIIN LEIPZIGIN PSYKOLOGISEEN LABORATORIOON
ADA - RYHTYI NUNNAKSI
VALMISTAA PARHAAT KARAMELISOIDUT MANTELIT
Nyt tiedätte.
Olen paras seuraneiti, koska osasin hankkiutua eroon omistani.
Totuus kuitenkin paljastuu aina.
Nyt on valittava. Kapina vai alistuminen?
Elämän suunta riippuu siitä päätöksestä.
Tajuatteko, miksi valehtelin?
NEITIEN ETIKETTIOPAS
3. OPPITUNTI: MENNYT ON MENNYTTÄ
Miksi valehtelitte minulle?
Jos tämä hetki menee mönkään, kaikki päättyy näin.
ELENA - JULISTETTIIN KAUPUNGIN HUONOIMMAKSI ESILIINAKSI
EI TYÖSKENNELLYT ENÄÄ MILLOINKAAN
ANGUSTIAS - JUHLI JUOMALLA SAMPPANJAA
Tiesitte tyttärestäni.
Tyttärestäkö? En ole vahingoniloinen,
mutta tyttärelle on helpompi antaa anteeksi.
Mitä tarkoitatte?
Tyttärenne kaipaavat huolenpitoa.
Olen pitänyt heistä huolen.
Riittää.
Ettekö tiennyt Saran tapailevan sitä miestä?
Se mies opettaa minua. -Tiesittekö, neiti Bianda?
Pyysin häntä salaamaan asian. -Neiti.
Pyydän anteeksi.
Valehtelin, ja… -Minäkin tiesin.
Ja minä.
Eikö kukaan ajatellut perheemme mainetta?
Entä jos sinut nähdään? -Ei ole nähty.
Se on silti väärin ja skandaali. -Muutan pois kotoa, jos täytyy.
Valitsetteko opiskelevan vai kotoa karanneen tyttären?
Älä uhkaile.
Mitä vikaa on halussa opiskella?
Doña Angustias opetti minulle paljon. Läpäisin pääsykokeen.
Ihanko totta?
Onnea.
Se on hieno uutinen.
Lakatkaa rohkaisemasta häntä.
Don Pedro.
Luvalla sanoen -
olette itse osasyyllinen.
Vaimonne myös.
Kuinka kehtaatte?
Luuletteko, että tyttärestänne tuli tiedonhaluinen sattumalta?
Katsokaa kotianne.
Se on täynnä kirjoja ja kulttuuria. Muissa on krusifikseja ja kangaspuita.
Kasvatitte älykkäitä, uteliaita tyttäriä, ette pelkkiä koriste-esineitä.
Se on ylpeydenaihe.
Isä, valmistun kolmen vuoden päästä ja etsin sitten miehen.
Annan sanani, jos tekin annatte.
Saanko opiskella?
Menkää toteuttamaan unelmanne.
Onnea matkaan.
Sisareni menestyy tuolla.
Totta kai.
Hänen onnekseen isänne suostui.
Sisarenne intohimo on vertaansa vailla.
Hän on älykäs ja rohkea -
eikä pelkää mitään.
Hän syntyi tienraivaajaksi.
Istukaa muualle.
Haluan kuulla luennon.
Opetetaanko tänään neulomista?
Uskomatonta. Hän on tuolla.
Huomenta, neidit.
Tämäpä vasta sattuma.
Niin on. -Ei ole.
Olemme törmänneet joka päivä viikon ajan.
Se on sietämätöntä.
Hän kai kosiskelee minua,
mutta tässä tilanteessa keskityn luotettaviin miehiin kuten herra S.
Keneen? Kuka se herra S on?
Gabriel.
Mitä ihmettä puuhaat?
Kanssani näyttäytyminen parantaisi asiakkaasi asemaa.
Se ei ole tarpeen. Hänellä on jo kosija.
Entä sitten? Mustasukkaisuudesta on aina hyötyä.
Älä leikittele kanssani. -Kuka tässä leikittelee?
Väitätkö, että kohtasimme sattumalta?
Tahdon auttaa. Vaikenen kuin hauta.
Elena.
Saat päättää, kumman teistä kahdesta vien ulos.
Kosiskeleeko markiisi Cristinaa?
Yllätyittekö, kun osaan työni?
Aina se salailun voittaa. -Kuulitte Sarasta Alicialta.
Juonitte minua vastaan, mutta turhaan.
En pelkää teitä. -Hyvä.
Sain ajatuksen markiisiin liittyen. Hyödyntäkää häntä.
Santiago rakastaa teitä mutta kaipaa potkua.
Tehkää hänet mustasukkaiseksi juhlimalla markiisin kanssa.
Doña Paquita pitää juhlat serkkunsa Amelian kunniaksi.
Kaikki ovat menossa, myös Santiago.
Hän näkee teidät, tulee mustasukkaiseksi ja julistaa rakkautensa.
Te saatte onnellisen lopun, enkä minä joudu, tuota…
Hyvä suunnitelma, eikö?
Minulla on parempi.
Miksi odottaa?
Kutsumme markiisin teelle.
Olette aina täsmällinen. -Kiitos. Minua odotetaan teelle.
Santiago! -Hei.
Onpa hauska nähdä.
Kaipasimme sinua aamulla.
Eikö niin, neiti Bianda? -Kyllä vain.
Sara tappaa teidät, kun jätitte väliin "tärkeän hetken maamme naisille".
Ansaitsen sen. Olin työkokouksessa.
Lehdessäkö? -Siellä juuri.
Oliko se kiinnostava?
Milloin kiinnostuit työstäni?
Kaikki sinussa on kiinnostavaa.
Minulle tarjottiin tilaisuutta kirjoittaa libretto operettiin.
Operetit ovat ihania.
Kieltäydyin.
Minusta operetit ovat banaaleja.
Mitä? En kuullut.
Unohtakaa läsnäoloni.
Se on mahdotonta, kun ääntelette. Mikä hätänä?
On ylimielistä sanoa operetteja banaaleiksi.
Teiltä tuo on kohteliaisuus. -Oopperan kaiketi kirjoittaisitte?
Ettekö alennu kirjoittamaan rahvaalle? -Siitä ei ole kyse, vaan…
Se ei sovi tyyliini. Olen romaanikirjailija.
Neiti Bianda tarkoittaa, että mieli kannattaa pitää avoimena.
Aivan. Se voi olla hauskempaa kuin kirjoittaa aina samaa.
Hyvät naiset ja herrat, Bayonan markiisi.
Arvon neiti.
Olette lumoava näky.
En puhu omiani. Afrikassa kaikki on toisin.
Miten tiedätte siitä noin paljon?
Minua kiehtoo ihmisten käyttäytyminen.
Muita kulttuureja tutkimalla huomaa omamme alkukantaisuuden.
Nöyrää. Luovutteko aatelisarvostanne ja alatte antropologiksi?
Miksi ihmeessä? Voin olla sekä rikas että oppinut.
Ettekö te voi?
Santiago. -Niin?
Eikö isäni käynyt Guineassa? -Guinea ei ole kovinkaan primitiivinen.
Eräässäkin kylässä naiset valitsevat aviomiehensä -
silmillään.
Vai silmillään?
Silmät eivät valehtele.
Taidatte nauttia tästä.
Vahingonilo on ikävä ominaisuus.
Haluan käydä etelässä. Se on heikkouteni.
Cádiz.
Se on lumoava paikka.
Valo, musiikki, tanssivat ihmiset.
Santa Martan linna. -Santa Catalinan.
Tunnetteko tekin Cádizin?
Asuin siellä jonkin aikaa töiden vuoksi.
Viihdyitte varmasti hyvin.
Siinä ei ollut mitään ikimuistoista.
Anteeksi keskeytys. Neidille tuli sähke doña Paquitalta.
Uutiset eivät ole hyviä.
Doña Paquitan serkku doña Amelia on kuollut.
Hän taisi olla perheen ystävä.
Ameliako?
Ei aivan. Hän oli perheystävän miehen serkun vaimo.
Hän asui Baijerissa. Näimme kerran vuodessa.
Hän oli hurmaava.
Levätköön rauhassa.
Se meni hyvin.
Otetaanko uusiksi?
Piristykää, neiti Bianda.
Kerrankin en halua eroon esiliinasta.
Herra Torres.
Hyvää päivänjatkoa. -Samoin teille.
Neiti Bianda.
Markiisi.
Tänä iltana kymmeneltä.
En tule.
Sitten vierailen täällä uudelleen.
Kymmeneltä, mutta tämä on viimeinen kerta.
ZAPICON PERHE
Vaatteet tuntuvat painavilta.
Unohdit niiden painon, koska et käytä niitä enää.
Teidänkään ei pitäisi.
Tänään haluamme ottaa osaa doña Paquitan suruun,
mutta vuoden kuluttua -
suru pitää jättää taakse.
Suremme sisäisesti.
Vaatteiden värillä ei ole merkitystä.
Minulle on.
Tässä päivässä on se hyvä puoli, ettei vaatteistani valiteta.
Olemme odottaneet sinua, tyttö.
Miten ensimmäinen päiväsi meni?
Se oli upeaa. Unelmieni täyttymys.
Miksi olette suruasussa? Onko joku kuollut?
Olisin halunnut tanssia, juoda samppanjaa ja unohtaa tämän päivän.
Anteeksi! Kiitos vain.
Vohvelinmyyjä tulee!
Tehkää tietä vohvelinmyyjälle!
Tätä iltaa lienee vaikea unohtaa.
Onko hän varmasti kuollut?
Älä nyt. -Harhaoppiset!
Lázaro, käännä tuon itsepäisen miehen pää. -Yritän. Anteeksi.
Tämä on kunnianosoitus serkulleni. -Otamme osaa suruunne.
Tämä on tragedia. Hänellä oli heikko sydän.
Oliko tuo isä Gregorio?
Hän järkyttyi juhlasuunnitelmistani ja oli kieltäytyä viimeisestä voitelusta.
Nämä ovat oudot ruumiinvalvojaiset.
Mitä muutakaan voin? Amelia odotti tervetuliaisjuhliaan.
Olette pyhimys. -Niin.
Pappi juoksi kuin riivattu. En saanut häntä kiinni.
Hän ei minua huoleta.
Olen lahjoittanut kirkolle niin, että saan mitä vain anteeksi.
Nauttikaa nyt juhlista rakkaan serkkuni muistoksi!
Mitä teemme nyt?
Rukoilemmeko -
vai tanssimme?
Mitä nuo katsovat?
En tiedä, mutta kerrankin kohde en ole minä.
Enkä minä.
Et kai luullut opintojesi jäävän huomaamatta?
En tietenkään, isä.
Täällä mikään ei jää huomaamatta, vaikka huoneessa olisi ruumis.
Huomasitteko vainajan kauniit vaatteet?
Hän näyttää hyvältä.
Varsinkin murhan uhriksi.
Eikö sydän pettänyt?
Niin suku sanoo, mutta doña Paquita lienee syyllinen.
Amelian malja.
Hydnora africana kiehtoo minua eniten.
Sillä ei ole juuria. Vain varret, jotka kiertyvät muiden kasvien ympärille.
Lähdetkö joskus kasvitieteelliseen museoon katsomaan kuvia siitä?
Sitä kutsutaan tappajakukaksi, serkku. Kuulit oikein.
Se ottaa ravintonsa muista kasveista -
ja imee niiden elinvoiman kuiviin.
Amelia pitkästyi kuoliaaksi.
Se puhetulva tappaa vielä minutkin.
Älä puhu noin kamalia, Adela.
Pohjimmiltani säälin häntä.
Tietenkin. Hänellä oli vain sinut ja serkkunsa.
Äläkä unohda poikaa.
Poika on julkea. Hän vaivautui paikalle vain juhlien takia.
Oletat aina pahinta.
Hän on lumonnut sinut. -Hän haluaa vain yhtä asiaa.
Niinkö?
Älä innostu. Sanon tämän varoituksena.
Kaikki tietävät, millainen Lázaro on. Harkitse tarkkaan.
Millaista yliopistolla oli?
Tylsempää kuin juhlissa, petturi.
Anteeksi. Niinkö huonosti se meni?
Olin kuvitellut sitä pitkään, ja sitten se ei ollut…
Kiinni jäit. Yritätkö turmella sisareni?
Hän ei kaipaa yllytystä.
En varsinkaan tänään.
Otan tämän juoman.
No niin. Katsotaan, toimiko suunnitelma.
Hämmästyin iltapäivän yllätysvieraasta.
Markiisi on kiinnostava mies.
Hän on sivistynyt ja osaava.
Neiti Biandan kauttako tapasitte?
Markiisi on kiinnostava.
Jos pidät hänestä, en vastusta.
Näenkö oikein? Cristina flirttailee Santiagon kanssa.
Huolehdi omista asioistasi, Alicia.
Olin saada potkut vuoksesi.
Ja vielä sinä saatkin.
Hyvä on.
Kerjäsit tätä.
Mitä kuuluu, Alba-neiti? Lienette murheen murtama.
Otan osaa perheen suruun, mutten tuntenut vainajaa. Entä te?
En tarkoittanut sitä. Eikö kukaan ole kertonut?
Kosijanne pitäisi kertoa tämä itse.
Kosijasta ei ole kerrottavaa. -Tiedättekö jotain?
Hänet pidätettiin tavernassa.
Hän ei kestä viinaa vaan alkaa rettelöidä, mutta ei huolta.
Esiliinanne valitsee paremmin ensi kerralla.
Ellen erehdy.
Anteeksi vielä. Kukaan ei tiennyt, että don Javier joi.
Vaadin tarkkuutta. Tätä menoa menetän uskoni teihin.
Neiti Bianda olisi…
Luuletteko, että hän sietäisi lapsellisia oikkujanne?
Kehtaatteko loukata minua? -Silloin sanoisin teitä kopeaksi, tyhm…
Hienot ruumiinvalvojaiset.
Välitän Estheristä lähes yhtä paljon kuin te.
Siitä syystä ajattelen,
että raitis ilma tekisi hänelle hyvää.
Raitis ilmako?
Voisin lohduttaa häntä.
Voin antaa enemmänkin. -On teillä otsaa.
Pysykää loitolla hänestä.
Moni esiliina ottaa… -Pidättekö minua tyhmänä?
Poistukaa välittömästi.
Kiittäkää onneanne, etten kerro herra Zapicolle.
Lähtikö hän? Mitä sanoitte?
Voimmeko puhua kahden kesken?
Voitte sanoa kaikki asianne tässä.
Minulle tuli henkilökohtaista menoa. Voinko poistua ruumiinvalvojaisista?
Uskomatonta. Työnne on vaakalaudalla, ja pyydätte palvelusta.
Minä se valehtelin. -Älä sekaannu tähän.
Sekaannunpas. Mitä järkeä tässä on?
Se oli kauheaa. En ollut tervetullut.
Olitte oikeassa. -Elämme miesten maailmassa.
Joskus kokemus avaa silmät.
Kuulostiko tuo hiukan laskelmoidulta?
Näin on parempi. Tytön on opittava kantapään kautta.
Tuo ei toimi.
Sara ei luovu unelmastaan. Tiedättekö, miksi?
Olette yhtä jääräpäisiä.
Eikö teillä ollut menoa?
Menkää sitten.
Huomiseen.
Lähdette hyvästelemättä.
Halusin kertoa, että päätin sittenkin kirjoittaa sen libreton.
Tuo mies hämmentää minua. En ikinä tiedä, mitä hän aikoo.
Teillä on epätavallinen kyky saada minut kyseenalaistamaan asioita.
Ensin kirje ja nyt tämä.
Teillä on positiivinen vaikutus näin ylimieliseen mieheen.
Myönnättekö ylimielisyytenne? -Jos te myönnätte halunne olla oikeassa.
Sehän on luonnollista, kun on aina oikeassa.
Miksi imartelette minua? -En imartele.
Puhun sydämestäni ja odotan teiltä samaa.
Teille olen omituisen rehellinen.
Vaikka kysyisin markiisista?
Mitä välillänne on? -Ei mitään.
Valehtelette. -Ei mitään enää nykyään.
Valehtelette yhä.
Hän tuntee entisen Elenan, jonka yritän jättää taakseni.
Mikä se mustasukkaisuusjuoni oli?
Cristina tahtoo elvyttää tunteenne, ja markiisi auttoi siinä.
Olkaa vuorostanne rehellinen. Onnistuimmeko?
Kaksi päivää sitten Cristina itki Eduardon perään.
Eipä itke enää.
Hän ei ole toipunut. -Tämä on tilaisuutenne.
Jos rakastatte häntä, miksette tunnusta sitä?
Rakastan minä.
Tai rakastin.
Kauan, mutta…
Eduardon myötä pääsin hänestä yli.
Olin valmis unohtamaan Cristinan.
Nyt hän on palannut. Tämä on -
kuin aalto, jonka alle joudun yhä uudelleen.
Sellainen on menneisyyden voima.
Mitä voin tehdä?
Ei kannata uida vastavirtaan.
Hyvää yötä, herra Torres.
Herätätte hänet! -Eikö hän ole kuollut?
Tarkoitan äitiänne.
Menkää nukkumaan. Olette juonut liikaa.
Olet oikeassa.
Mutta olen surullinen, Adela.
Amelia oli lempitätini.
Eikö hän ollut ainoa? -Sitä pahempi.
Lähes koko sukuni on kuollut.
Olen yksinäinen, Adela.
Tiedättekö, miltä se tuntuu?
En tiedä, mitä luulette seuraneitien tekevän,
mutta olette erehtynyt.
Miksi olette vihainen? Se poika ei ole arvoisenne.
Eikä Nicolás Beltrán eikä Manuel Guirao.
Ette etsi kosijoita vaan ajatte heidät pois.
Kuolen vanhanapiikana.
Se poika yritti lahjoa minut.
Miksi se naurattaa? -Ajatus oli minun.
Mitä? -Ehdotin sitä. Olen pitkästynyt.
Haluan elää, tuntea, nauttia palavasta intohimosta…
Muistatteko sellaisen vielä?
Etsin teille puolisoa. Daniel ei ole sovelias.
Löydätte pian jonkun, johon rakastua.
Entä jos olen löytänyt, mutta se nainen ei tunnu tajuavan?
Ette tartu tilaisuuteen minua riisuessanne.
Näen katseenne.
Olé.
Tämä ei ole Cádiz, mutta…
Ei!
Siksi uskon konservatiivien voittoon.
Martínez Campos tietää, mitä tekee, ja on aina tiennyt.
Don Pedro, minun on mentävä.
Täytin lasisi juuri.
Minun on tarkistettava eräs artikkeli, ja on jo myöhä.
Jälleennäkemisten malja.
Suunniteltujenkin.
Et tee tästä helppoa, mutta pidän haasteista.
Olisin toivonut jäähyväisviestiä.
Otit matkalaukkusi, joten lähdit kai vapaaehtoisesti.
Olen pahoillani.
Kerro totuus. Väsyitkö halpaan samppanjaan?
Pelkäsin, että joutuisit töihin vuokseni. -Olisin mennytkin.
Santiago! Haluan pyytää anteeksi.
Luulit varmaan, että olin seonnut.
Markiisin vierailu ja flirttailuni…
En voi kieltää, että yllätyin.
Yritin löytää muuta ajateltavaa.
Toivun yhä Eduardosta,
mutta tuska on jo laantunut.
Tiedätkö, miksi? -Miksi?
Onnekseni minulla on ihmisiä, jotka välittävät minusta,
ja ehkä jopa mahdollisuus onneen.
Elena! -Miksi palasit?
Ratkaisetko asiat pakenemalla?
Tekstitys: Anne Aho