Unge damers liv er ikke som dere tror.
Nå!
Kroppen vår er undertrykket.
-Og sjelen. -Unnskyld meg.
Din skjebne ligger i andres hender.
Det kan gjøre deg ytterst ulykkelig.
Hertugen av Tejada, din forlovede.
Antonio Bianda. Hyggelig.
Men noen ganger skjer det noe som forandrer alt.
Da må du velge mellom å være ulykkelig…
…eller leve.
For fra det øyeblikket blir livet du hadde uutholdelig.
Og du kan ikke unngå å gjøre opprør.
Om bare alle opprør var like bemerkelsesverdige som Saras.
De fleste er mye mer trivielle. Som det å ignorere alle råd og regler.
Særlig de som gis av anstander.
Selv om du ikke er klar over konsekvensene.
DOLORES DRO TIL AMERIKA
HADDE 2 EKTEMENN, 7 BARN OG 3 ELSKERE
BLE GAL
HENNES TILFELLE BLE STUDERT VED LEIPZIGS FØRSTE PSYKOLOGILAB
ADA BLE NONNE
HUN ER EKSPERT PÅ Å LAGE BRENTE MANDLER
Nå vet dere det.
Jeg er den beste ledsageren fordi jeg var best til å bli kvitt dem.
Men sannheten kommer frem.
Og du må velge. Opprør eller underkastelse?
Dessverre avhenger livet ditt av den avgjørelsen.
Forstår dere nå hvorfor jeg løy?
SELSKAPSDAMEN
LEKSJON 3: FORTID ER FORTID
Hvorfor løy du for meg?
I dette øyeblikket kan livet mitt gå i hundene og ende opp slik.
ELENA BLE BYENS VERSTE ANSTAND
HUN JOBBET ALDRI IGJEN
ANGUSTIAS FEIRET MED CHAMPAGNE
Når hørte du om min datter?
Datter? Jeg sier ikke at jeg er glad, men det er vel lettere å tilgi ens datter?
Hva snakker du om?
Døtrene dine trenger å bli ivaretatt.
Det er det jeg har gjort.
Det holder.
Skal jeg tro at du ikke visste at Sara var med ham?
-Han er læreren min. -Visste du det, señorita Bianda?
-Jeg ba henne om ikke å si noe. -Señorita!
-Jeg beklager, Don Pedro. Jeg løy, og… -Jeg visste det også.
Jeg også.
Tenkte ingen av dere på familiens rykte?
-Hva om noen så deg? -Ingen har sett meg.
-Det gjør det ikke mindre skandaløst! -Jeg drar hjemmefra om jeg må!
Hva foretrekker du? En datter som har studert eller rømt?
Ikke tru meg!
Hva problemet er med å ville lære? Doña Angustias, timene dine var bra.
Jeg besto opptaksprøven.
-Mener du det? -Gratulerer.
-Veldig godt å høre. -Kan du slutte å oppmuntre henne?
Don Pedro!
Om jeg får…
Du er også ansvarlig for dette. Og kona di også.
Hvordan våger du!
Tror du datteren din er nysgjerrig av en tilfeldighet? At det bare skjedde?
Se på huset ditt.
Det er fullt av bøker og kultur. Hos mange er det bare krusifikser og vevstoler.
Du har tre smarte og nysgjerrige døtre.
Ikke pynteting som bare kan drikke te. Det burde du være stolt av.
Jeg er ferdig om tre år. Da skal jeg prøve å finne en mann.
Jeg gir deg mitt ord hvis du gir meg ditt.
Får jeg lov?
Kom igjen. Gå og oppfyll drømmen din.
Lykke til.
-Søsteren min vil vel gjøre det bra? -Selvsagt vil hun det.
Det var flaks at faren deres sa ja.
Jeg har aldri sett en så grenseløs lidenskap.
Søsteren din er intelligent og modig. Ingenting skremmer henne.
Hun ble født til å bli en pioner.
Ikke sitt der.
Jeg vil høre forelesningen.
Hva er det i dag? Strikkekurs?
Utrolig. Han er der borte.
God morgen, damer. For et vidunderlig sammentreff.
Ja, virkelig.
Det er det ikke. Vi har støtt på ham syv ganger på syv dager.
Det er uutholdelig.
Han prøver å kurtisere meg.
Men gitt omstendighetene er det bedre å være med noen jeg stoler på.
Som señor S.
Hvem er señor S?
Gabriel!
Hva driver du med?
Damen trenger det. La meg vise henne frem så hun fremstår bedre.
Det er ikke nødvendig. Hun har noen i tankene.
Hva så? Folk vil ha det de ikke kan få. Sjalusi er alltid nyttig.
-Gabriel, ikke lek med meg. -Hvem leker?
Skal jeg tro at møtet vårt var tilfeldig?
La meg hjelpe deg. Jeg skal ikke si noe.
Elena. Du bestemmer. Jeg kan ha en date med henne eller med deg.
-Kurtiserer en marki Cristina? -Overrasker det at jeg gjør jobben min?
Det er bedre enn hemmeligheter…
Alicia fortalte om Sara.
Du vil fordrive meg, men du vil ikke lykkes.
-Du skremmer ikke meg. -Bra.
Jeg har en idé om markien. Hvorfor ikke bruke ham?
Santiago elsker deg, men han trenger en dytt. Gjør ham sjalu.
Gå på doña Paquitas fest med markien.
Det er sesongens begivenhet til ære for kusinen Amelia.
Alle skal gå, også Santiago.
Han vil se dere danse og le. Han blir sjalu og erklærer sin kjærlighet.
Lykkelige til deres dages ende.
Og jeg unngår å ende opp på…
Flott plan, hva?
Jeg har en bedre idé.
Hvorfor vente? Vi inviterer markien på te.
-Punktlig som alltid. -Takk, Inés. Jeg er ventet til te.
-Santiago! -Hallo. Så godt å se deg.
Vi savnet deg i morges, ikke sant, Bianda?
Det gjorde vi.
Søsteren ville drept deg om du misset "et historisk øyeblikk for spanske damer".
Og jeg hadde fortjent det. Jeg hadde et møte…
-I avisen? -Ja.
-Noe spennende? -Når ble du interessert i avisen?
Alt du gjør, er interessant.
En teaterprodusent har ansatt meg for å skrive en libretto for en zarzuela.
-Jeg elsker zarzuelaer. -Jeg sa nei.
Jeg synes at sjangeren er for banal.
-Hva var det? Jeg hørte ikke. -Bare lat som om jeg ikke er her.
Det er umulig med alle lydene du lager. Hva er galt?
Du sa at zarzuelaer er banale. Det er arrogant.
-Fra deg er det er en kompliment. -Men du ville vel skrevet en opera?
-Er zarzuelaer under din verdighet? -Nei, det er bare…
Populære sjangere er ikke min stil. Jeg er romanforfatter.
Hun mener at du ikke burde avvise muligheter.
Du vil kanskje synes at det er morsommere enn alltid å skrive det samme.
Mine damer og herrer, markien av Bayona.
Señorita.
Fortryllende.
Jeg finner ikke på dette.
I Afrika er alt annerledes.
-Hvordan vet du alt dette? -Jeg er fascinert av menneskelig adferd.
Ved å studere andre kulturer ser man at vi kan være de minst avanserte.
Så ydmyk. Gir du fra deg tittelen for å bli antropolog?
Hvorfor skulle jeg det? Jeg kan ha både penger og viten.
Kan ikke du?
Santiago.
-Ja? -Var ikke faren min i Guinea?
Men Guinea er ikke som de mer primitive samfunnene.
F.eks. er det en landsby hvor kvinnene velger mennene.
-Med øynene. -Med øynene, hva?
Øyne lyver aldri.
Dere liker dette, hva? Det er upassende for anstendige mennesker.
Jeg vil besøke Sør-Spania.
Jeg er svak for det.
Cádiz.
Det er et fortryllende sted.
Lyset, musikken, folk som danser, Santa Marta-slottet.
Santa Catalina.
-Ikke si at du kjenner den byen også? -Jeg bodde der en stund. Pga. jobben.
-Jeg er sikker på at du likte deg der. -Slett ikke. Det var ikke minneverdig.
Beklager avbrytelsen.
Telegram til den unge damen fra doña Paquita.
Jeg er redd det er dårlige nyheter.
Doña Paquitas kusine doña Amelia er død.
Hun var en familievenn, antar jeg.
Amelia?
Nei. Hun var gift med fetteren av mannen til en familievenn.
Hun bodde i Bayern. Vi møttes én gang i året.
Men hun var herlig.
Måtte hun hvile i fred.
Det gikk jo fint. Skal vi ta gjenta det?
Opp med humøret.
For en gangs skyld vil jeg slett ikke bli kvitt anstanden.
Señor Torres.
-Ha en fin ettermiddag. -Dere også.
Señorita Bianda. Marki.
-I kveld klokken 22. -Jeg drar ikke.
Da må jeg be om å få besøke henne igjen.
I kveld klokken 22. Men dette er siste gang.
ZAPICO-FAMILIEN
Disse klærne veier dobbelt så mye.
De veier det samme. Du har glemt det, for du bruker dem ikke lenger.
Du burde heller ikke bruke dem lenger.
Jeg skal gjøre det klart for doña Paquita at alle tar del i hennes sorg,
men etter et år er det farvel, sorg.
Vi sørger på innsiden.
-Fargen på klærne våre betyr ingenting. -Det gjør det for meg.
Men for en gangs skyld vil ingen klage på at jeg går i sort.
Kjære, vi har ventet på deg. Hvordan var din første dag?
Fantastisk. Akkurat som jeg forestilte meg.
Hvorfor har du på deg sørgeklær? Har noen dødd?
Jeg ville bare danse, drikke champagne og glemme denne dagen.
Unnskyld meg! Beklager. Takk!
Det er kjeksselgeren! Hei! Gjør plass, damer! Kjeksselgeren er her!
Jeg er redd det blir vanskelig å glemme denne kvelden.
Er hun virkelig død?
-Vær så snill. -Kjettere!
Lázaro, sønn, få ham til å ombestemme seg.
Jeg skal prøve. Unnskyld meg.
-Det er en hyllest til kusinen min. -Vi kondolerer, doña Paquita.
En ekte tragedie. Hjertet hennes var ikke som det pleide.
-Var det fader Gregorio? -Sognepresten min ble opprørt.
Han så festen jeg planla for kusinen min.
-Han ville nekte henne de siste riter. -Dette er en uvanlig vake.
Hva skulle jeg gjøre? Hun gledet seg sånn til denne velkomstbanketten!
-Du er en helgen. -Ja.
Han løp som besatt. Jeg klarte ikke å fange ham.
Han bekymrer meg ikke.
Med mine donasjonene til kirken vil han tilgi enhver synd.
Nå, for min kusines sjel, kos dere!
Hva gjør vi nå? Ber vi for henne?
Eller skal vi danse?
Hva er det de ser på?
Jeg vet ikke. Men for en gangs skyld er det ikke meg.
Eller meg.
Du venter vel ikke at studiegreiene dine ikke blir lagt merke til?
Nei, far. Selvsagt ikke.
Ingenting går ubemerket hen her, selv ikke med et lik i rommet.
Så dere hvor elegant de har kledd henne?
Hun ser bra ut.
Særlig siden hun ble myrdet.
Det var visst hjertet.
Det er det de sier, men jeg tror det var doña Paquitas feil.
For Amelia!
Hydnora africanaen fascinerer meg mest. Den har ingen røtter.
Bare stilker som snor seg rundt andre planter.
Vil du dra på det botaniske museet en dag for å se en gravering av den?
De kaller den "morderblomsten". Det stemmer, "morder".
Fordi den spiser næringsstoffene i andre planter.
Den suger livet ut av dem.
Hun kjedet henne til døde. Hun dreper meg også ved å snakke så mye.
Du er forferdelig, Adela.
-Innerst inne synes jeg synd på henne. -Klart det. Hun hadde bare deg og kusinen.
Ikke glem sønnen.
-Han kom bare fordi det er fest. -Hvorfor skulle han ellers komme?
Du tenker det verste!
-Han forhekser deg. -Han vil bare ha én ting fra deg, Adela.
Tror du det?
Ikke bli opphisset. Jeg sier det for å advare deg.
Alle vet hvordan Lázaro er. Pass på hva du gjør.
Hvordan gikk det, doktor?
Det var ikke så livlig som dette, forræder.
Jeg er lei for det. Var det så ille?
Jeg hadde tenkt mye på det, men så var det ikke…
Jeg så deg. Prøver du å korrumpere søsteren min?
-Jeg tror ikke hun trenger hjelp. -Nei. Særlig ikke i dag.
Jeg tar denne drinken.
Sånn, ja. La oss se om planen har fungert.
Jeg ble litt sjokkert av overraskelsesgjesten i ettermiddag.
Markien er en interessant mann. Han er kultivert og kunnskapsrik.
Og du sier det var señorita Bianda som introduserte dere?
Han er interessant, markien. Hvis du liker ham, har jeg ingenting å si.
Ser jeg feil, eller flørter Cristina med Santiago?
Kan du passe dine egne saker og la meg være i fred?
Du fikk meg nesten kastet ut av Mencía-huset.
Jeg gir meg ikke før jeg lykkes.
Ja vel. Du ba om det.
Señorita Alba, hvordan går det? Du må være knust.
Jeg er lei for doña Amelias bortgang, men jeg kjente henne ikke. Gjorde du?
Nei, det var ikke det jeg mente. Har ingen sagt det?
-Du burde høre det fra frieren din. -Det er ingenting å si om frieren.
Vet du? Han ble arrestert på en kro i dag.
Han takler visst ikke sprit, så han blir krigersk. Men ikke vær redd.
Anstanden din vil nok velge nøyere neste gang.
Eller tar jeg feil?
Jeg har sagt unnskyld. Ingen visste at don Javier drakk.
Jeg krever flid! Jeg mister troen på deg av dette slurvet.
Señorita Bianda ville…
Tror du hun ville holdt ut med deg og dine barnslige fantasier?
Fornærmer du meg?
Å fornærme deg ville vært å kalle deg snobbete, arrogant, dum…
En nydelig vake, hva?
Jeg tenker på Esther. Nesten like mye som på deg.
Det er derfor jeg tror at litt frisk luft ville gjort henne godt.
Litt frisk luft?
Litt trøst ville gjort henne godt.
-Jeg kan gi deg mer. -Du er frekk! Ikke nærm deg henne igjen.
-Men mange anstander godtar… -Tror du jeg er idiot? Kom deg ut herfra.
Vær glad for at jeg ikke sier det til señor Zapico. Ut!
Går han? Hva sa du?
Don Pedro, kan vi snakke sammen alene?
Hva du enn har å si, kan du si det her.
En personlig sak har dukket opp.
Jeg lurte på om jeg kan dra nå som jeg har vist min respekt.
Du er utrolig. Jobben din er i fare, men du ber meg om en tjeneste.
-Det var jeg som løy. -Hold deg unna dette.
Nei. Og hva var alt det for? Det var fælt. Ingen ville ha meg der.
-Du hadde helt rett, far. -Det er en manns verden.
Erfaring kan åpne øynene våre.
Er det bare meg, eller hørtes det kalkulert ut?
-Hun må lære på den harde måten. -Det du gjør, vil ikke fungere.
Sara gir ikke opp drømmen sin. Vet du hvorfor?
Fordi hun er like sta som deg.
Hadde du ikke noe å ta deg av? Gå, da. Vi sees i morgen.
Så du drar uten å si farvel.
Før du drar vil jeg bare si at jeg skal skrive den librettoen.
Den mannen forbløffer meg. Jeg vet aldri hva han kommer til å gjøre.
Du har en uvanlig evne. Du får meg til å revurdere ting og gjøre det bedre.
Først brevet, og nå dette.
Du har god innflytelse på en som er så arrogant som meg.
-Så du erkjenner at du er arrogant? -Hvis du erkjenner at du elsker å ha rett.
Hvem gjør ikke det? Hvis man alltid har rett.
-Hvorfor smigrer du meg? -Jeg smigrer deg ikke.
Jeg snakker fra hjertet, og du må gjøre det samme.
Rart. Jeg er alltid ærlig omkring deg.
Selv om jeg spør om deg og markien?
-Hva skjer mellom dere? -Ingenting.
-Du lyver. -Det var noe, men ikke nå mer.
Du lyver fortsatt.
Han kjenner den gamle Elena. Den jeg prøver å bli kvitt.
Hvorfor gjør du meg sjalu på Cristina med ham?
Hun ville vekke følelsene dine.
Markien hjalp meg med det.
Nå er det din tur til å være ærlig. Lyktes vi?
Hun liker meg, men gråt over Eduardo for to dager siden?
Det gjør hun ikke lenger.
-Det betyr ikke at hun er over ham. -Du lar sjansen gå.
Hvis du er forelsket i henne, som du er, hvorfor ikke innrømme det?
Jeg er det.
Jeg var det.
Lenge. Men…
Eduardo kom, og jeg følte at jeg måtte gå videre.
Jeg var klar for å glemme Cristina.
Og nå er hun tilbake.
Det er som en bølge som drar meg under.
Det er fortiden. Den har den makten.
Så hva kan gjøres?
Det er ingen vits i å svømme mot strømmen. God kveld, señor Torres.
-Du vekker henne! -Men er hun ikke død?
Jeg mener din mor.
Du burde legge deg. Du har drukket for mye.
Det har du rett i. Men jeg er lei meg, Adela.
Amelia var min yndlingstante.
-Var ikke hun din eneste? -Det gjør det verre.
Jeg har lite familie igjen.
Jeg føler meg ensom. Vet du hvordan det føles?
Nei. Jeg er ikke sikker på hva du tror en ledsager er,
men du har misforstått.
Jeg vet ikke hvorfor du er så sint på meg. Han er deg ikke verdig.
Akkurat som Nicolás Beltrán og Manuel Guirao.
Du skremmer bort frierne mine. Jeg havner i himmelen med doña Amelia.
Han ville betale for å være alene med deg!
-Hva er det som er så morsomt? -Det var min idé!
-Hva? -Jeg ba ham om det. Jeg kjedet meg.
Jeg vil leve, ha følelser, brennende lidenskap.
Har du glemt hva det er?
Min jobb er å finne deg en perfekt mann. Daniel er ikke det.
Ro deg ned. Du finner noen å forelske deg i snart.
Jeg har funnet noen,
men innser hun det ikke?
Skal du bare kle av meg uten å gjøre noe? Jeg ser hvordan du ser på meg.
Olé.
Kom igjen.
Det er ikke Cádiz, men…
Jeg vil våkne om morgenen Og se mandeltreet fra vinduet mitt
Våkne med deg, se en ny dag Og leve en drøm ved siden av min kvinne
Og høre stemmen din Og melodien din for alltid, min elskede
Dekk meg med armene dine Jeg er kald
Nei!
Og gi meg ilden fra dine lepper
Min kjære
Det er derfor jeg tror de konservative vil vinne valget.
Martínez Campos vet hva han gjør. Det har han alltid gjort.
-Don Pedro, jeg må gå. -Men jeg har skjenket deg en drink.
Ja, men jeg må revidere en artikkel, og det er sent, så…
-For gjenforeninger. -Det er ikke helt så uformelt.
Du gjør ting vanskelige, men jeg liker utfordringer.
Men et avskjedsbrev hadde vært fint.
At du tok kofferten din, tydet på at du valgte å dra.
Jeg er lei for det.
Vær ærlig. Du ble lei av billig champagne.
-Jeg var redd du måtte jobbe pga. meg. -Jeg ville gjort det for deg.
Santiago! Jeg vil be om unnskyldning.
Du må ha trodd at jeg hadde gått fra vettet.
-Det med markien og flørtingen min. -Du overrasket meg, Cristina.
Et halvhjertet forsøk på å gå videre. Jeg er ikke over Eduardo.
Men det er mindre vondt nå.
-Vet du hvorfor? -Nei?
Jeg er heldig som har folk som bryr seg om meg, som deg.
Og jeg tror jeg kanskje kan bli lykkelig.
-Elena! -Hvorfor kom du tilbake?
Er det sånn du løser ting? Ved å rømme?
Tekst: Linda Hansen