Ви не уявляєте, як це — бути панночкою.
Ой!
Пригнічують тіло.
-І дух. -Перепрошую.
Твоя доля в чужих руках.
Усе це робить тебе нещасною.
Герцог Техадський, ваш наречений.
Антоніо Б'янда. Дуже приємно.
Але іноді за найгірших обставин
дещо стається, і все змінюється.
Тоді ти маєш обрати — далі бути нещасною…
чи жити.
Бо із цієї миті життя, яким ти жила раніше, стає нестерпним.
І ти не можеш не бунтувати.
Якби ж кожен вияв непокори був вартий пошани, як у Сари.
Більшість же набагато банальніша. Як-от ігнорування порад і правил.
Особливо порад наставниць.
Навіть якщо ти не усвідомлюєш наслідків.
ДОЛОРЕС ПОЇХАЛА В АМЕРИКУ
ДОЛОРЕС МАЛА 2 ЧОЛОВІКІВ, 7 ДІТЕЙ І 3 КОХАНЦІВ
ХАСІНТА
ВТРАТИЛА РОЗУМ
ЇЇ СПРАВУ ВИВЧАЛИ В ПЕРШІЙ ПСИХОЛОГІЧНІЙ ЛАБОРАТОРІЇ В ЛЕЙПЦИГУ
АДА СТАЛА ЧЕРНИЦЕЮ
ВОНА ЕКСПЕРТКА З КАРАМЕЛІЗОВАНОГО МИГДАЛЮ
Тепер ви знаєте.
Я найкраща компаньйонка, бо найкраще їх позбувалася.
Але правди не приховати.
І доводиться обирати: непослух чи покірність?
На жаль, від цього рішення залежить усе життя.
Тепер розумієте, чому я збрехала?
БРАВО!
НАСТАНОВИ ДЛЯ ПАНЯНОК
УРОК 3: МИНУЛЕ ЗАЛИШАЄТЬСЯ В МИНУЛОМУ
Чому ви збрехали, панно Б'яндо?
Саме в цю мить моє життя може зійти на пси і скінчитися.
ЕЛЕНА НАЙГІРША КОМПАНЬЙОНКА В МІСТІ
ВОНА БІЛЬШЕ НІКОЛИ НЕ ПРАЦЮВАЛА
АНҐУСТІАС СВЯТКУВАЛА З ШАМПАНСЬКИМ
Коли ви дізналися про мою доньку?
«Доньку»? Не скажу, що радію,
але завжди легше пробачити доньці, правда ж?
Не знаю, про що ви.
Вашим донькам потрібен належний догляд.
Який я їм забезпечую.
Досить.
Тобто ви не знали, що Сара бачиться з тим чоловіком?
Тату, він мій учитель.
Ви знали, панно Б'яндо?
-Я просила її мовчати. -Панночко!
Перепрошую, доне Педро.
-Я збрехала і… -Я теж знала.
І я.
І ніхто з вас не подумав про репутацію сім'ї?
-А якби хтось побачив? -Мене ніхто не бачив.
Провина чи скандал від цього не менші!
То я піду з дому!
Що краще? Скандал через навчання доньки чи її втечу?
Не погрожуй мені!
Не розумію, що не так із навчанням?
Доньє Анґустіас, ваші заняття мені добре послужили.
Я склала вступний іспит.
Справді?
Вітаю.
Дуже рада за вас, панночко.
Досить її заохочувати.
Доне Педро!
Якщо дозволите…
ви теж у цьому винні.
Як і ваша дружина.
Та як ви смієте?
Гадаєте, допитливість доньки — випадковість?
Це просто сталося?
Погляньте на свій дім.
Повен книг і культури.
В інших самі лиш розп'яття і ткацькі верстати.
Ви виховали трьох розумних дочок, які цікавляться життям.
А не декорації, з якими можна лише чай пити.
Пишайтеся цим.
Батьку, я закінчу навчання через три роки. Тоді знайду чоловіка.
Даю слово, якщо ви дасте своє.
Ви мені дозволите?
Ідіть. Здійсніть свою мрію.
Щасти тобі.
Моя сестра впорається, так?
Авжеж.
Їй пощастило, що батько дав згоду.
Я ще ні в кого не бачила такої жаги.
Ваша сестра розумна й смілива.
Її ніщо не злякає.
Їй судилося стати зачинателькою.
Не сідайте там.
Я хочу чути лекцію.
Що сьогодні? Лекція з в'язання?
Повірити не можу. Це він.
Доброго ранку, панночки.
Яка приємна несподіванка.
Авжеж.
Аж ніяк. Ми з ним перетиналися сім разів за сім днів.
Це нестерпно.
Він хоче залицятися до мене.
Але з огляду на обставини, краще бути з тим, кому я довіряю.
Як-от з паном С.
Пан С? Хто такий пан С?
Ґабріелю!
Що ти замислив?
Панночці піде на користь,
якщо її бачитимуть зі мною.
Не треба. У неї вже є дехто на думці.
І що? Люди хочуть того, чого не можуть мати. Ревнощі — це добре.
Ґабріелю, не грайся зі мною.
А хто грається?
Я маю повірити, що наша зустріч випадкова?
Дозволь допомогти, я нікому не скажу.
Елено.
Вирішуй: побачення з нею або з тобою.
Це правда, що маркіз залицяється до Крістіни?
Здивовані, що я роблю свою роботу?
Це краще, ніж берегти секрети…
Вам Алісія розповіла про Сару?
Хочете мене позбутися? Нічого не вийде.
-Ви мене не злякаєте. -Добре.
У мене є ідея щодо маркіза.
Використаймо його.
Сантьяґо давно вас кохає, та його слід підштовхнути.
Хай приревнує.
Ідіть на вечірку доньї Пакіти з маркізом.
Це подія сезону.
На честь її кузини Амелії, яка в неї гостює.
Усі йдуть, навіть Сантьяґо.
Він побачить, як ви танцюєте і смієтеся, приревнує і зізнається в коханні.
І ви житимете довго і щасливо.
І я не опинюся на…
Хіба не чудовий план?
У мене є краща ідея.
Навіщо чекати?
Запросімо маркіза на чай.
Вчасно, як завжди.
Дякую, Інес. Мене чекають на чай.
Сантьяґо!
Вітаю.
Рада тебе бачити.
Тебе вранці бракувало, правда, панно Б'яндо?
Так.
Її сестра сказала, що вб'є вас, бо ви проґавили, цитую:
«Історичну мить для жінок Іспанії».
Винен. У мене була робоча зустріч…
-У газеті? -Так, у газеті.
Щось цікаве?
Відколи тебе цікавить газета?
Усе, що пов'язане з тобою, цікаве.
Театральний продюсер запропонував мені написати лібрето для сарсуели.
Люблю сарсуели.
Я йому відмовив.
Я вважаю цей жанр надто… банальним.
Що таке? Я вас не розчув.
Ні. Вдайте, що мене немає.
Зі звуками, які ви видаєте, це неможливо. Що не так?
Сарсуели банальні? Як на мене, це зарозуміло.
Зарозуміло? Від вас це комплімент.
А якби вас попросили написати оперу, ви б написали?
Писати для простолюдинів низько?
Ні, просто…
Популярні жанри — не мій стиль. Я романіст.
Панна Б'янда має на увазі, що не варто відкидати можливості.
Так. Це може бути приємніше, ніж писати одне й те саме.
Пані та панове, маркіз Байонський.
Панночко.
Чарівна, як завжди.
Ні, я не вигадую.
В Африці все інакше.
Звідки ви стільки знаєте?
Мене захоплює людська поведінка.
Вивчаючи інші культури,
бачиш, що, можливо, ми найменш обізнані.
Яка скромність.
Ви б відмовилися від титулу, щоб бути антропологом?
А навіщо?
Я можу мати і гроші, і знання.
А ви?
Сантьяґо.
-Що? -Мій батько був у Гвінеї, так?
Але Гвінея не така, як більш примітивні спільноти.
Наприклад, є село, де жінки обирають собі чоловіків.
Очима.
Очима?
Очі ніколи не брешуть.
Вам це до вподоби, еге ж?
Знайте, це не личить порядним людям.
Я хочу відвідати Південь.
Дуже люблю цей край.
Кадіс.
Чарівна місцина.
Сонце, музика, танці, фортеця Санта-Марта.
Санта-Каталіна.
Ви теж знаєте це місто?
Я жила там деякий час. Працювала.
Упевнений, вам дуже сподобалося.
Аж ніяк. Нічого особливого.
Вибачте, що перериваю.
Надійшла телеграма від доньї Пакіти.
Боюся, погані новини.
Кузина доньї Пакіти, донья Амелія…
померла.
Вона була подругою сім'ї?
Амелія?
Ні. Вона була дружиною кузена чоловіка подруги сім'ї.
Жила в Баварії. Ми бачилися раз на рік.
Та вона була чарівна.
Мир її душі.
Непогано пройшло.
Повторимо?
Вище носа, панно Б'яндо.
Я зовсім не хочу позбуватися компаньйонки.
Пане Торресе.
Гарного дня.
І вам теж.
Панно Б'яндо.
Маркізе.
Сьогодні о десятій.
Я не прийду.
Тоді я знову напрошуся на зустріч із нею.
Сьогодні о десятій. Але це востаннє.
СІМ'Я САПІКО
Це вбрання вдвічі важче.
Таке ж. Ти просто забула, бо більше його не вдягала.
Вам теж не варто його носити.
Я покажу доньї Пакіті, що ми всі розділяємо її горе,
а через рік —
прощавай, смутку.
Панночко, ми сумуємо в душі.
Колір нашого одягу нічого не значить.
Для мене значить.
Але хоча б раз
не скаржитимуться, що я в чорному.
Доню, ми чекали на тебе.
Як минув перший день?
Неперевершено, батьку. Як я й уявляла.
Чому ви в траурному вбранні? Хтось помер?
А я хотіла танцювати, пити шампанське і забути про цей день.
Вибачте!
Вибачте. Дякую!
Це продавець вафель! Агов!
Пропустіть, пані! Прийшов продавець вафель!
Боюся, що сьогоднішній день буде важко забути.
Ви впевнені, що вона мертва?
-Будь ласка. -Єретики!
Синку, змусь його передумати. Він такий упертий.
Постараюся. Перепрошую.
Це данина пам'яті моїй кузині.
Прийміть наші співчуття.
Справжня трагедія. Її серце було вже не те, що колись.
Це отець Ґреґоріо?
Священник наробив галасу,
побачивши, яке свято я влаштувала для кузини.
Мало не відмовив в останньому таїнстві.
Це досить незвичні поминки.
А що було робити?
Вона так чекала на цей вітальний бенкет!
-Ви свята. -Так.
Він біг як одержимий. Я не зміг його наздогнати.
Цей чоловік мене не хвилює.
Я стільки жертвую на церкву, що він пробачить будь-який гріх.
На благо душі моєї кузини, розважайтеся!
І що ж нам тепер робити?
Молитися за неї?
Чи танцювати?
На що вони дивляться?
Не знаю. Але бодай зараз не на мене.
І не на мене.
Ти ж не думала, що твої університетські пригоди ніхто не помітить?
Ні, батьку. Звісно, ні.
Тут усе помічають, навіть із трупом у кімнаті.
Бачили, як вишукано її одягли?
Непоганий вигляд.
Зважаючи, що її вбили.
Її ж наче серце вхопило.
Так кажуть,
але я гадаю, винна донья Пакіта.
За Амелію!
Гіднора африканська зачаровує мене найбільше.
У неї немає коренів.
Просто стебла, що в'ються навколо інших рослин.
Хочеш піти в ботанічний музей,
щоб помилуватися гравюрами?
Її називають «квіткою-вбивцею», кузино. Саме так, «убивцею».
Бо вона живиться поживними речовинами інших рослин.
Висмоктує з них життя, і вони в'януть.
Вона занудила їй до смерті.
Вона й мене вб'є своїми балачками.
Облиш. Ти безнадійна, Адело.
У глибині душі мені її шкода.
Звичайно.
У неї були лише її кузина і ти.
Не забувай про сина.
Він безсоромний. Прийшов лише через бенкет.
Чого б іще?
Ти завжди думаєш найгірше!
-Він тебе зачарував. -Він хоче від тебе лише одного, Адело.
Думаєш?
Не радій. Я кажу, щоб ти була насторожі.
Усі знають, який Лазаро. Будь обережна.
Як усе пройшло, лікарко?
Не так весело, як тут, зраднику.
Мені шкода. Так погано?
Я стільки часу думала про це, а виявилося…
Я тебе бачила. Намагаєшся споїти мою сестру?
Навряд чи їй потрібна допомога.
Не сьогодні.
Я вип'ю.
Ну ось. Подивимося, чи спрацював план.
Я був трохи здивований візиту несподіваного гостя.
Маркіз — дуже цікавий чоловік.
Він культурний і обізнаний.
Кажеш, вас познайомила панна Б'янда?
Так, він цікавий.
Якщо він тобі подобається, нехай.
Мені привиділося, чи Крістіна фліртує із Сантьяґо?
Займайся своїми справами і дай мені спокій.
Через тебе мене ледь не вигнали.
І я не зупинюся, поки не досягну успіху.
Добре.
Ти сама напросилася.
Панно Альбо, як ви?
Ви, мабуть, у відчаї.
Мені шкода, що донья Амелія померла, але я її не знала. А ви?
Ні, я не про це. Невже вам ніхто не сказав?
Це мав би зробити ваш залицяльник.
Нема чого його згадувати.
Вам щось відомо?
Його сьогодні заарештували в таверні.
Вочевидь, не знає міри з алкоголем і лізе в бійку. Але не хвилюйтеся.
Надалі ваша компаньйонка обиратиме краще.
Чи я помиляюся?
Я вже вибачилася. Але ніхто не знав, що дон Хав'єр п'є.
Будьте уважнішою! Через цю недбалість я втрачаю у вас віру.
Панна Б'янда…
Думаєте, вона б терпіла вас і ваші дитячі вибрики?
Не смійте мене ображати.
Якби я хотіла вас образити, то сказала б, що ви пихата і дур…
Гарні поминки, правда?
Я дбаю про Естер.
Майже так само, як ви.
Тому, гадаю,
їй піде на користь свіже повітря.
Свіже повітря?
Її не завадить втішити.
-Я можу дати більше. -Ну й нахабство!
Не наближайтеся до неї.
-Багато компаньйонок беруть… -Гадаєте, я дурепа?
Забирайтеся звідси негайно.
І будьте вдячні, що я нічого не скажу пану Сапіко. Геть!
Він іде? Що ви йому сказали?
Доне Педро, можна поговорити з вами наодинці?
Хочете щось сказати, кажіть тут.
З'явилися особисті справи.
Прошу дозволу піти, я вже віддала шану померлій.
Ви неймовірна. Ваша робота під загрозою, а ви просите про послугу.
-Батьку, це ж я збрехала. -Не втручайся.
А я втручатимусь. Проте який сенс, батьку?
Це був жах. Ніхто мене там не хотів.
Ви казали правду.
Це чоловічий світ.
Іноді лише досвід навчить.
Мені здалося, чи батько мав приховані наміри?
Це для її ж блага. Вона мусить зрозуміти.
У вас нічого не вийде.
Сара не відмовиться від своєї мрії. Знаєте чому?
Бо вона вперта, як і ви.
У вас же були якісь справи.
Ідіть.
Побачимося завтра.
Йдете, не попрощавшись?
Перш ніж ви підете, я хотів сказати, що вирішив написати лібрето.
Цей чоловік мене дивує. Ніколи не знаєш, як він поведеться.
У вас є надзвичайна здатність.
Ви змушуєте мене переосмислювати речі.
Спочатку лист, а тепер це.
Ви добре впливаєте на таку зарозумілу особу, як я.
То ви визнаєте, що ви зарозумілий?
Якщо ви визнаєте, що завжди хочете мати рацію.
А хто ні? Якщо завжди маєш рацію.
Чому ви мені лестите?
Зовсім ні.
Я кажу щиро і очікую цього від вас.
На диво, поруч із вами я завжди чесна.
А якщо я спитаю про вас і маркіза?
-Що між вами? -Нічого.
-Брехня. -Колись дещо було. Уже ні.
Ще одна брехня.
Він знає колишню Елену.
Я намагаюся про це забути.
Чому ж використовуєте його, щоб я ревнував?
Крістіна хотіла розпалити вогонь почуттів.
І маркіз мені допоміг.
Тепер ваша черга бути чесним. У нас вийшло?
У неї є до мене почуття? Два дні тому вона плакала за Едуардо.
Але вже не плаче.
-Це не означає, що вона його забула. -Ви проґавите шанс.
Якщо ви її кохаєте, чому не визнаєте цього?
Я її кохаю.
Кохав.
Довго. Але…
З'явився Едуардо, і я відчув, що маю рухатися далі.
Я був готовий забути Крістіну.
А тепер вона повернулася.
Це…
наче хвиля, що затягує мене.
Це минуле.
Воно має таку силу.
І що можна зробити?
Не варто пливти проти течії.
Добраніч, пане Торресе.
-Ви її розбудите! -Вона ж мертва.
Я про вашу матір.
Ідіть спати. Ви забагато випили.
Твоя правда.
Але мені сумно, Адело.
Амелія була моєю улюбленою тіткою.
А хіба не єдиною?
Це ще гірше.
У мене майже немає сім'ї.
Мені самотньо, Адело.
Знаєте, як я почуваюся?
Ні.
Навряд чи ви розумієте, хто така компаньйонка,
але ви помиляєтеся.
Чому ви так сердитеся на мене? Цей юнак вас не вартий.
Як і Ніколас Бельтран чи Мануель Ґуірао.
Ви маєте знайти мені залицяльників, а ви їх відлякуєте.
Я опинюся на небесах з доньєю Амелією.
Він хотів заплатити, щоб побути з вами!
-Що тут такого смішного? -Це була моя ідея!
Що?
Я його попросила.
Мені страшенно нудно.
Я хочу жити, віддаватися почуттям, насолоджуватися палкою пристрастю.
Ви застара, щоб це пам'ятати?
Я маю знайти вам ідеального чоловіка. І це не Даніель.
Не хвилюйтеся. Ви знайдете того, у кого закохаєтеся.
А якщо вже знайшла,
але вона, здається, не помічає?
Ви й далі роздягатимете мене і нічого не зробите?
Я бачу, як ви на мене дивитеся.
Вітаю.
Сміливіше.
Це не Кадіс, але…
Я хочу прокидатися з тобою Під кроною густою мигдалю
Удвох з тобою день новий стрічати О панно моя, мрію втіль мою
Твій голос чути хочу я щоднини Твою мелодію кохання награю
Врятуй мене від холоду в обіймах
Ні!
І обпали гарячими вустами
Я молю
Ось чому я думаю, що консерватори переможуть на виборах.
Мартінес Кампос знає, що робить, і завжди знав.
Доне Педро, я мушу йти.
Я щойно наповнив келих.
Так, але я маю переглянути статтю, а вже пізно, тому…
За возз'єднання.
Такі неочікувані.
Ти завжди все ускладнюєш, але я люблю виклики.
Хоча могла б бодай записку залишити.
Валізи твоєї не було, і я зрозумів, що ти пішла добровільно.
Вибач.
Скажи чесно. Тобі набридло дешеве шампанське?
Я боялася, що тобі доведеться працювати через мене.
Я б зробив це заради тебе.
Сантьяґо! Я хочу вибачитися.
Ти, мабуть, подумав, що я з'їхала з глузду.
Маркіз і флірт.
Ти мене здивувала, не заперечуватиму.
Перші кволі спроби рухатися далі.
Я ще не зовсім забула Едуардо.
Але тепер болить менше.
-Знаєш чому? -Чому?
Я зрозуміла, як мені пощастило, що поруч люди, яким я небайдужа, як ти.
Гадаю, у мене є шанс бути щасливою.
-Елено! -Чому ти повернувся?
Ти так вирішуєш проблеми? Втечею?
Переклад субтитрів: Наталя Ковалишин