I kender historien.
Adam og Eva levede helt alene og lykkeligt i Paradis.
Alt var perfekt, indtil Eva en skønne dag
fik den geniale idé at tage et bid af et æble.
Sikke en overraskelse.
At vi bærer skylden for, at alt går til grunde.
Vi kvinder, syndere.
Siden vi blev smidt ud af Paradis,
har vi været splittet mellem vores begær og at gøre det rigtige.
Ifølge Gud, forstås.
Og hvad sker der så? Vi synder. Og bagefter fortryder vi det.
SKYLDIG
Vi kan også fortryde ikke at synde.
USKYLDIG
Men selv om det er klart, jeg ikke burde gøre det her,
fortryder jeg intet.
Og ved I hvorfor?
Fordi selvom vi prøver,
er der tidspunkter, hvor vi umuligt kan tøjle vores drifter.
Andre gange må vi synde for at undgå en mere alvorlig synd.
SYNDER
HEJ!
SELSKABSDAMERNE
LEKTION NR. 4: UNDGÅ FRISTELSER
Elena, gå ikke.
Vi kunne bestille noget. Måske morgenmad.
Jeg må afsted.
Lad mig følge dig hjem.
Ja, det manglede da bare.
Eva, har du et råd til en medsynder?
Elena!
Tilkald hende. Jeg vil tale med hende.
Jeg finder mig ikke i det. Elena!
Hun er her ikke.
-Lav nu ikke en scene. Slap af. -Hvordan kan jeg slappe af?
Jeg havde et job. Et sted at bo…
Hvor tager jeg hen?
Kender du Dolores Infantes? Vi er venner.
Hun har et værelse, du kan bo på. Du finder et andet arbejde.
Tro mig.
En ekstranøgle.
Jeg bliver i byen et stykke tid endnu.
Vi sagde kun én nat.
Det var en fin afsked.
Jeg vil ikke tage afsked.
Elena!
Så I, hvordan han gjorde?
Er De uskadt?
Ja tak.
Ja!
-Et øjeblik! -Frøken Bianda!
-Ja? -Jeg ville ikke trænge mig på.
Det gør De ingenlunde.
-Hvor har De været… -Mig?
Hvad er der? Hvis De ledte efter mig, må det være vigtigt.
Santiago kyssede mig.
I aftes. Det var magisk.
Magisk?
Med Eduardo var det meget lidenskabeligt.
Men med Santiago var det ømt.
Sødt, men resolut.
Han kan virkelig kysse.
Det tror jeg gerne. Og hvad skete der så?
Han gik.
Men jeg har smilet siden.
Er De ikke glad? Det er enden på alle vores problemer.
Jo, selvfølgelig er jeg glad. Det kom bare bag på mig.
Men ja…
Det glæder mig at se Dem sådan.
Jeg glæder mig til at begynde kurmageriet.
Han vil spørge min far, og vi holder et bryllup. Og så…
EN UGE SENERE
Jo vredere hun er, jo bedre sigter hun.
Santiago har brugt halvdelen af sit liv i dette hus!
Og nu bliver han væk i syv dage. Hvorfor har han ikke sendt bud efter mig?
Han skriver nok sin zarzuela eller er gang med en kreativ udfoldelse.
Det er ingen undskyldning, hvis han holder af mig.
Nogle folk er ret feje, hvad kærlighed angår.
Ikke sandt, Elena?
Jo, kærlighed er kompliceret.
Ligesom hejrespillet.
Derfor behøver man ikke give op. Deres tur.
Frygt holder os fra andre.
Og på den måde kan folk ikke såre os.
De kan heller ikke gøre os glade.
Regel nummer et, forelsk dig ikke i en kujon.
Jeg lytter ellers ikke til Esthers råd, men hun har ret.
Hvis Santiago er en kujon, så er jeg den modige.
Vil De tale med ham?
Nej.
Hvad så?
Det gør De.
Et usædvanligt mod. Jeg tror ikke, det er en god idé.
-Santiago og jeg forstår ikke hinanden. -Det kan ikke være sandt.
Tro mig. Det er ikke en god idé.
Du er min højre hånd og byens bedste selskabsdame.
Du får ham til at åbne sig.
Ja, åbne sig for mig.
Sikke en fantastisk idé. Tak, Esther.
De taler stadig ikke til mig.
Hvad skal jeg sige?
Jeg har udholdt Deres insinuationer med stoisk ro.
Tal med mig privat, så vi undgår offentlig sarkasme.
Udmærket. Hvis De vil tale, så lad os tale.
Det var en fejl forleden.
Ikke for mig. Men det er tydeligt, De fortryder.
Det sagde jeg ikke.
Så De fortryder det ikke?
Det sagde jeg heller ikke.
De siger aldrig noget. Det er grunden til dette rod.
Det må jeg indrømme, De har ret i.
Ved De, hvor længe jeg har ventet på det her?
Nogle gange kan følelser vildlede.
Udmærket. Jeg må træffe et valg.
Arranger en date for mig med hr. Monsalve.
Frøken Esther.
Vil De sige, han er et dårligt match, så stop.
Det skal jeg nok afgøre.
Godmorgen.
-Frøken Zapico. Josefina. -Adela.
Ude at gå ærinder?
De er til fruen i huset. For at forsøde hendes dag.
-Hvordan klarer hun sin kusines død? -Doña Paquita er en formidabel kvinde.
Hun tager det med kristen overbærenhed og beundringsværdig styrke.
Jeg ville spørge, hvordan De havde det, men det er ret tydeligt.
Jeg tror, jeg har det lidt bedre.
-De lader til at få det værre dag for dag. -Det går bedre end i sidste uge.
Fortæller du folk, at jeg håndterer det med styrke og kristen overbærenhed?
Beundringsværdig styrke, ja. Som De bad mig fortælle alle og enhver.
Gid jeg var død i stedet for min kusine.
Med tanke på mit lod i livet.
Sig ikke det. De har så meget at leve for.
De har en søn.
Som jeg næsten aldrig ser.
Jeg har ikke andet end penge, Adelita.
Penge er vigtige.
Det var ikke nok til at sikre mig en mand.
Hvorfor har De brug for en mand?
Hvorfor jeg vil have en mand?
For ikke at være alene.
Ser du det?
Selv du kan se, hvor ensom jeg er.
Må jeg spørge, hvor De har været?
Forretningsrejse.
Deres mor er sengeliggende efter sin kusines død,
og De tager på forretningsrejse?
-Kan De ikke se, hendes hjerte er knust? -Nå, er det det?
Sammenligner De en bortgang med en kvinde, der ikke dåner for Dem?
Nej, jeg forklarer, hvorfor jeg ikke kom herhjem.
-Jeg gad ikke se Dem. -Og jeg heller ikke Dem.
Vi må alle gøre ubehagelige ting for dem, vi elsker.
-Ikke underligt, din mor vil giftes. -Hvad er det, du siger?
Din mor er en værre hovedpine, men hun har et hjerte af guld.
Vær taknemmelig for, at du har hende. Ikke alle er så heldige.
Og kysset?
Jeg ville afslå det tusind gange. Ved De hvorfor?
Fordi jeg ikke kysser fulde skørtejægere. Vi ses til te.
Hvis Deres mor er så vigtig for Dem, er det på tide at vise det.
Med beslutsomhed. Sådan skal tingene gøres.
Især for én, man elsker.
Og her taler jeg om min frue.
Okay. Jeg spørger ham, så er det slut.
I skal ikke grine.
Jeg sagde jo, drifter ikke altid kan tøjles.
Hvem prøver jeg at narre? Det her ender galt.
Det ender meget galt.
Jeg prøver virkelig, Santiago.
Men hver dag viser de mig, at jeg hører ikke til her.
Når de ikke kaster med hatte, er det blikkene eller latteren.
Sara, du har fortjent din plads der, ligesom de har.
Du skylder dem intet.
Gid alle var lidt mere som dig.
Det er et spørgsmål om tid, før de lader dig være.
Jeg er bekymret. Jeg kan ikke høre nogen puls.
Vend dig om.
Santi!
-Santi? -Ja.
Frøken Bianda vil se dig!
Frøken Bianda!
Frøken Bianda.
-Jeg laver kaffe. -Nej, jeg har allerede fået. Tak.
Nej, til fruen. Det kaldes manerer, min skat.
Hvad bringer dig hid, frøken Bianda?
Din søster sagde, hr. Torres havde en bog, hun kunne låne.
En bog?
Hvilken bog?
Don Juan Tenorio.
Nå, den.
Jeg må videre. Jeg vil gerne nå hjem, inden jeg skal til forelæsning.
Vi ses senere, frøken.
Tak for gaven.
Kløgtigt at nævne Don Juan. Du bør overveje at skrive.
Hvorfor har De ikke besøgt Mencíaerne?
Arbejde.
En hel del arbejde. På librettoen.
Det er anderledes end romaner. Det minder om teater, men er anderledes.
-Vil De læse… -Kyssede De Cristina?
Ja.
Upassende, men jeg måtte…
…have klarhed.
-For bedre at forstå, hvad der foregår. -Hvorfor har De ikke gjort kur til hende?
Hvad?
De har ikke svaret mig.
Hvad forventer De, jeg siger?
Hvorfor De ikke har besøgt hende.
Fordi jeg ikke ved, om jeg vil mødes med hende igen.
-Trækker du dig? -Nej.
Du ser altid alting så soleklart.
Vi andre har brug for tid til at finde ud af, hvad vi vil.
Forstår De, hvad jeg siger?
Mine følelser har ændret sig.
De følelser skifter, som vinden blæser.
-Det var lavt! -De er en kujon!
-Jeg er ikke en kujon! -Bevis det!
Frøken Bianda!
Vent. Elena!
Elena!
SYNDER FORRÆDER
SKØGE JUDAS
Det var en fejl. Jeg ved ikke, hvordan det skete.
Frøken Bianda.
Frøken?
Vil De forklare, hvad der sker?
AFSLØRET
Cristina, kan vi tale sammen?
Er der sket noget?
-Skal vi sidde ned? -Selvfølgelig.
Jeg har tænkt over det i et par dage.
Og efter endnu en snak
har Angustias overbevist mig om, at det bedste for dig og familien
er en ny selskabsdame.
Hvad?
Frøken Bianda har dårlig indflydelse på jer.
-Nej. -Hun trodsede mig.
-For at beskytte os. -Jeg stoler ikke på hende.
Far, det kan De ikke.
Vi har en afløser, Alicia Casas. Hun er ikke længere hos Alba de Senovilla.
-Elena må blive. Jeg har brug for hende. -Hvorfor?
Elena.
Er du her også for at bede om detaljer?
Kan du give os et øjeblik alene?
-Elena og jeg har… -Drop løgnene. Jeg ved det.
Frøken Bianda, mit kontor.
Efter Dem.
Hvornår ville De fortælle mig, at min gudsøn nu bejler til min datter?
Bejler?
Cristina fortalte mig det.
Deres datter er ung. Hun forhastede sig muligvis.
Så han er ikke interesseret?
Det er for tidligt at kalde det et frieri.
De indleder et forsigtigt, langsomt frieri, hvor vi vil se…
Jeg ville have fyret Dem.
Inden Cristina fortalte, hvad der skete.
-Ville De fyre mig? -Ja.
Men Cristina og min gudsøn…
Intet ville glæde os…
Intet ville glæde mig mere.
Jeg ved, det må være svært for Santiago.
Han er en særegen ung mand.
Cristina fortalte, at hun næsten ikke har hørt fra ham.
Så i dag vil jeg invitere ham herhjem og give ham min velsignelse.
Det er uklogt.
Jeg bad ikke om en mening, men om at De gør Deres arbejde.
Jeg inviterer min gudsøn, og De sikrer, at deres interesse ender i et frieri.
Så Eduardo forsvinder, og pludselig vil du have Santiago?
-Du har aldrig taget notits af ham. -Selvfølgelig har jeg det.
Hvorfor så desperat?
-Troede du, jeg ikke ville se det? -Jeg skammede mig over mit fejltrin.
-Men ikke over at lyve om barnet? -Hvad skal jeg gøre?
Få barnet alene? Det ville bringe skam over familien.
Jeg er ligeglad.
Fordi du altid gør, som du vil. Du går på universitetet.
Du er ligeglad med alt, men jeg har intet.
-Du elsker ham ikke. -Jo, jeg gør.
Hvad sker der her?
Sig ikke noget.
Tak.
Kan jeg køre med Dem til forelæsning?
Jeg ved ikke, hvad skete med din søster, men jeg ved, hun havde gode intentioner.
-Klart. -Sara.
Tænk ikke på det. Jeg forventede ikke, at De ville tage mit parti.
-Jeg vidste ikke, der var partier. -Det er der.
Alle tror, at jeg bare gør, hvad jeg vil, men ser De ikke, jeg også har problemer?
Hey.
Det ved jeg.
Kom her.
Tag det roligt.
Livet havde været lettere med sønner.
Hey.
Det havde også været lettere for os.
Sara!
Fader, hvad laver De her?
Tag dit parti, hvis det er nødvendigt.
Jeg klarer det selv, far. Tak.
-Her kommer hun. -Gå!
Hvad i alverden laver I?
I burde skamme jer!
De anklager dannede mænd.
Fortæl Deres datter, at det ikke er en skolegård.
Deres mænd kaster med sten, som om de var i…
Min gudsøn skriver for El Corresponsal. Han kan fortælle redaktøren om det her.
Den historie ville sælge mange aviser.
Tror De, hun fortalte ham det?
Nej da.
Hvis nogen kan holde på en hemmelighed i dette hus, er det hende.
Mener De Santiago, så var det for at redde Deres job.
Og tro mig, jeg er taknemmelig, men…
…nu har vi et større problem.
Hvilket problem? Hvad sagde Santiago?
Jeg må være ærlig.
Jeg fik ham til at åbne sig.
Men? Fordi der er et "men".
Et "men" betyder et problem.
Frøken, først vil jeg sige, at jeg er kommet til at holde af Dem.
Og jeg ser Dem som en ven ud over mit arbejde.
Det mener jeg.
Det er gengældt.
Jeg er så glad for at have Dem.
De forstår ikke, hvor heldig jeg er.
De er min bedste ven.
Hvorfor det forspil?
-Santiago er usikker. -Usikker?
Grundet forholdet til familien. Han vil ikke bringe det i fare.
KUJON
Ja, jeg er en kujon.
Men jeg ville ikke såre hende. Undskyld.
Hvorfor skulle det være i fare? Min far er henrykt.
De kender Santiago bedst. Det er klogt ikke at presse ham.
Uden tvivl.
Han skulle nødigt gå efter at have talt med din far.
Hvad?
Deres far vil tale med ham for at give sin velsignelse.
-Jeg sagde, det var uklogt, men… -Jeg har spoleret det, ikke?
Hvordan kunne jeg vide, at Santiago…
Hvad gør vi så nu?
Det er et godt spørgsmål.
De ved, jeg foretrækker Dem frem for frøken Bianda.
Men hun har hjulpet familien, og det er alt, der betyder noget.
Det er længe siden, jeg har set Don Pedro så glad.
Javel.
Om forladelse, Alicia.
Tænk ikke på det.
Jeg klarer mig.
Frøken Casas, De behøvede ikke medbringe noget.
Et tegn på min taknemlighed.
De har reddet mit liv.
Du overdriver.
Går det bedre?
Absolut.
Kan De lide dem?
Jeg elsker dem.
Jeg havde glædet mig til gensynet.
Men jeg troede ikke, det ville ske så hurtigt.
Jeg måtte improvisere.
Jeg håber, De nyder turen.
Det er dejligt at se dig ro.
Det er varmt! Så lummert.
Jeg tror, der kommer regn.
Vil De have hjælp?
Ellers tak. Det her er en smal sag.
I bliver vel ikke søsyge?
Josefina ser ikke tilpas ud. Morer De dem ikke?
Som en lille pige.
-Nej! -Nej!
Ikke dig også!
Er kaffe med din mor så slemt?
Du ved, hvordan det er med regn. Lázaro er her snart.
Nej, jeg gjorde uret i at tro, han ville komme. Spis.
Måske bærer jeg en del af skylden. Måske var jeg for hård ved ham.
Var du hård ved ham?
Bare lidt. En del. For meget.
Jeg kunne ikke bære at se Dem i sengen.
Det knuste mit hjerte.
Hvor er verdens smukkeste mor?
Jeg kommer for sent. Men for at råde bod på det…
En Corrientes-petunia! Sikke nogle farver!
Den fødte overlever. Den stråler, uanset omstændighederne.
-Ligesom Dem, moder. -Smiger har altid været din stærke side.
Men i haven kunne du ikke kende stuebirk fra petunia.
Men det var altså en undskyldning. Kommer De?
-Hvorhen? Det står ned i stænger. -Ikke i drivhuset.
Vi planter denne skønhed og ser på dine kameliaer.
God eftermiddag.
Åh…
Tak for at køre os hjem. Og for sejlturen. Det var sjovt.
I skulle have set jeres ansigter, da jeg tabte årerne.
Undskyld mig. Det har været en fornøjelse, men jeg må gå…
Har De travlt? Bliv.
Jeg har udnyttet Deres venlighed nok.
Det har været fornøjeligt. Farvel.
-Nød De det? -Nævn det ikke.
Er det fint med Dem, hvis jeg siger, jeg kan lide Daniel?
Ja, jeg venter på Santiago. Men kun for at advare ham.
Står De og falder i staver?
Find en bejler til frøken Mencía, så kan De dovne den bagefter.
Om så jeg giftede Carlota bort til kongen, ville du stadig hade mig.
Korrekt.
Men du vandt Don Pedros tillid med hr. Santiago.
Og min gunst.
Indtil videre.
Sørg for, at det bryllup finder sted.
Undskyld mig. Jeg lukker op. Jeg skal opmuntre bejleren.
Giv familien besked.
-Hr. Torres. -Det øser ned.
-Vi må tale sammen. -Forbandede tingest.
Døren ville ikke åbne.
Nej. En bejler kan ikke gå frit omkring.
-Hør nu efter. -De venter. Jeg kan ikke tale om kysset.
Vi lader, som om det aldrig er sket.
Men vi kyssede.
-De kyssede mig. -Og De kyssede mig tilbage.
Nej, jeg gjorde ej.
-Jo, du… -Vi skal ikke skændes nu.
-De bør vide, hvorfor De er her. -Hr. Torres, hvis De vil følge med mig…
Selvfølgelig. Ja.
Som et får til slagtebænken.
Santiago, tak, fordi du kom.
Don Pedro.
Især i dette vejr. Ikke?
Ja.
-Vil du have kaffe? -Åh…
-Selvfølgelig. -Skønt.
Nej! Jeg klarer det, far.
Udmærket. Sid ned.
Du undrer dig nok over invitationen.
Du ved, at jeg er en kontant og ærlig mand, ikke?
Jeg foretrækker at gøre tingene ordentligt.
Om forladelse! Er De uskadt?
Det brænder lidt.
-Kom ud i køkkenet. -Det er fint.
-Spil ikke tapper nu. -Kom, fader.
Jeg har det fint. Beklager. Det går ikke som planlagt.
Intet problem.
Cristina fortalte mig alt. Du skal vide, at du har min velsignelse.
Min kommende svigersøn!
Hvor spændende!
-Santiago! -Carlota.
Se, hvad jeg fandt. Den laterna magica, I legede med som børn.
Du kunne godt betjene den, ikke?
Jo, det kunne jeg.
Hvor er Sara? Hun er ikke hjemme endnu.
Gaderne er mudrede af regnen.
Vi må vente her en stund.
De er den eneste, der vover at tale til mig.
Jeg talte til Dem før alle andre. Jeg prøvede at advare Dem.
De hængte mit stetoskop op i klokketårnet som en vejrhane.
De kan altid låne mit.
Camilo Keita.
Sara Mencía.
De spiste af den forbudne frugt.
Hvad skete der så?
De elskede det. De var ligeglade, da de røg ud af Paradis.
Vi dystede om at fortælle den bedste historie med hvert billede.
Santiago ødelagde det. Han fik alle bifaldene.
Og det her? Kan du huske historien?
Var det ikke sværdfisk-historien?
Jeg kan ikke helt huske det.
-Hvad laver I? -Sara, er regnen holdt op?
Ja.
Hvordan gik det?
Meget bedre, faktisk. Tak.
Nu hvor regnen er stoppet, vil jeg tage min afsked.
Jeg følger ham ud.
Udmærket. Santiago…
-Don Pedro. -Vi ses snart.
-Er De ikke selskabsdame? -Jo.
Sara, kom her!
-Hvad? -Fortæl mig om det her.
Du vil elske det. Hør her.
Der var engang, i en meget kold, mørk skov…
Jeg har vist allerede sagt det. Nogle gange kan drifter ikke tøjles.
Jeg er ikke ligeglad.
Hvad er der galt?
At synde er menneskeligt.
Men det er overmenneskeligt at tage konsekvenserne med styrke.
Hvad skete der?
Han…
Han er ved at falde for en anden kvinde.
Tekster af: Hani Abildskov Abu-Khalil