Tarina on teille tuttu.
Eeva ja Aatami elivät paratiisissa kaksin ja onnellisina.
Kaikki oli täydellistä,
kunnes eräänä päivänä Eeva sai nerokkaan ajatuksen puraista omenaa.
Aika yllätys, vai mitä?
Me naiset kannamme syyn katastrofista.
Me syntiset naiset.
Paratiisista ulos lennettyämme olemme tasapainoilleet -
halujemme ja Jumalan säätämien velvollisuuksien välillä.
Mihin se johtaa? Teemme syntiä ja kadumme jälkeenpäin.
SYYLLINEN
Myös tekemättä jättämistä voi katua.
SYYTÖN
On selvää, ettei minun pitäisi tehdä tätä, mutta minua ei kaduta.
Tiedättekö, miksei?
Viettejä on toisinaan mahdotonta hallita, vaikka miten yrittäisi.
Joskus synnillä voi myös välttää pahemman synnin.
SYNTINEN NAINEN
HEI!!!
NEITIEN ETIKETTIOPAS
4. OPPITUNTI: VASTUSTA HOUKUTUSTA
Elena, älä mene.
Voisimme tilata aamiaista.
Minun täytyy mennä. -Sitten saatan sinut kotiin.
Ketkäs ne siinä?
Eeva, onko sinulla neuvoja syntiselle?
Elena! Kutsukaa hänet. Haluan puhua hänelle.
En siedä tällaista. Elena!
Hän ei ole täällä. Sinun pitäisi rauhoittua.
Miten voisin, Angustias?
Minulla oli töitä ja koti.
Minne voin mennä?
Tunnetko Dolores Infantesin? Olemme ystäviä.
Hänellä on vapaa huone, jossa voit yöpyä.
Löydät toisen työn. Usko pois.
Se on kopio.
Olen kaupungissa vielä jonkin aikaa.
Puhuimme yhdestä yöstä.
Kunnon jäähyväiset.
En halua hyvästellä.
Elena!
Näittekö, miten hän sen teki?
Oletteko kunnossa?
Olen, kiitos.
Hetkinen vain! -Neiti Bianda!
Niin? -Anteeksi, jos häiritsen.
Ette suinkaan.
Missä olitte? -Minäkö?
Mikä hätänä?
Teillä lienee syy etsiä minua.
Santiago suuteli minua eilen.
Se oli maaginen hetki.
Maaginenko?
Eduardon kanssa kaikki oli intohimoista.
Santiagon suudelma oli herkkä.
Hellä mutta luja. Hän osaa suudella.
Voin kuvitella. Mitä sitten tapahtui?
Hän lähti.
Olen silti hymyillyt siitä asti.
Ettekö ilahtunut? Tämä ratkaisee ongelmamme.
Totta kai ilahduin. Olen vain yllättynyt.
Tuota…
Iloitsen puolestanne.
Haluan nähdä hänet taas ja aloittaa tapailun.
Hän puhuu isälleni, meidät vihitään ja…
VIIKKOA MYÖHEMMIN
Cristina osuu parhaiten vihaisena.
Santiago on viettänyt puolet elämästään tässä talossa, ja nyt hän katosi viikoksi.
Miksei hän ole tullut käymään?
Hän kirjoittaa operettiaan tai tekee jotain muuta luovaa.
Se ei estäisi häntä, jos hän välittäisi minusta.
Jotkut ovat pelkurimaisia rakkaudessa.
Eikö niin, Elena?
Kyllä, rakkaus on monimutkaista. -Kuten tämä pelikin.
Silti ei saa luovuttaa. Teidän vuoronne.
Pelko karkottaa ihmiset.
Etäältä kukaan ei voi satuttaa,
muttei myöskään tehdä onnelliseksi.
Sääntö numero yksi: älä rakastu pelkuriin.
En yleensä kuuntele Estheriä, mutta nyt hän on oikeassa.
Jos Santiago on pelkuri, minun on oltava urhea.
Aiotteko puhua hänelle?
En.
Mitä sitten?
Te puhutte.
Ihailtavaa urheutta.
Se olisi epäviisasta.
Meillä on erimielisyyksiä.
Miksi sanotte noin? Ei varmasti ole.
Vakuutan, että ajatus on huono.
Olette oikea käteni ja kaupungin paras esiliina.
Saatte hänet varmasti avautumaan.
Totta kai hän avautuu minulle.
Loistava ajatus. Kiitos, Esther.
Ette vieläkään puhu minulle.
Mitä pitäisi sanoa?
Olen sietänyt vihjailuanne kärsivällisesti.
Jos puhuisitte kanssani, vihjailua ei tarvittaisi.
Hyvä on. Puhutaan, jos haluatte.
Se taannoinen oli virhe.
Minusta ei, vaikka te selvästi kadutte sitä.
En sanonut katuvani. -Ettekö siis kadu?
En sanonut niinkään.
Ette koskaan puhu suoraan. Se aiheutti tämän sotkun.
Myönnän, että olette oikeassa.
Tiedättekö, kauanko odotin tätä?
Tunteet voivat johtaa harhaan.
Hyvä on. Minun on tehtävä päätös.
Tahdon tutustua herra Monsalveen paremmin.
Esther-neiti…
Eikö hänkään ole kyllin hyvä minulle?
Tästä lähin päätän itse.
Huomenta.
Neiti Zapico. Josefina. -Adela.
Oletko asioilla? -Toivon näiden piristävän emäntääni.
Sureeko hän yhä serkkuaan? -Hän on vahva nainen.
Hän suhtautuu tapahtuneeseen tyynesti Jumalan tahtona.
En vaivaudu kysymään, miten voitte tänään.
Kenties aavistuksen paremmin.
Olonne näyttää pahenevan.
Älä liioittele. Voin paremmin kuin viime viikolla.
Kai sanoit muille, että suhtaudun tähän tyynesti Jumalan tahtona?
Tyynesti, kyllä. Juuri kuten käskitte minun julistaa.
Olisinpa minä kuollut serkkuni sijasta.
Elämäni on onnetonta.
Älkää sanoko noin. Teillähän on esimerkiksi poikanne.
Poika, jota tuskin näen.
Raha on ainoa ystäväni, Adelita.
Raha on tärkeää.
En saanut sen avulla edes aviomiestä.
Mihin te miestä tarvitsisitte? -Mitä arvelet?
Ettette olisi yksin. -Näetkö?
Jopa sinä näet pohjattoman yksinäisyyteni.
Saanko kysyä, missä olette ollut?
Töissä.
Äitinne on vuoteenomana ja suree serkkuaan,
ja tekö hoidatte työasioita?
Äitinne sydän on särkynyt. -Hänenkö sydämensä?
Vertaatteko torjutuksi tulemista läheisen kuolemaan?
En. Selitän vain, miksen halunnut palata.
En tahtonut nähdä teitä. -Samoin.
Rakkaiden vuoksi on tehtävä epämieluisia asioita.
Ei ihme, että äitinne haluaa naimisiin. -Mitä ihmettä?
Äitinne on vaikea ihminen, mutta hänellä on sydän kultaa.
Olisitte kiitollinen. Minä en ollut yhtä onnekas.
Siitä suudelmasta kieltäytyisin tuhat kertaa. Tiedättekö, miksi?
En suutele humalaisia renttuja.
Anteeksi. Näemme teellä.
Jos äitinne on teille tärkeä, näyttäkää se.
Asiat tulee tehdä päättäväisesti.
Varsinkin rakkaiden ihmisten suhteen.
Puhun tietysti Cristina-neidistä.
Hyvä on. Kysyn Santiago-herralta.
Älkää naurako.
Sanoin jo, ettei viettejä voi hallita.
Ketä yritän huijata? Tämä päättyy huonosti.
Siis erittäin huonosti.
Yritän kaikkeni, Santiago.
Näiden miesten mielestä en kuulu heidän maailmaansa.
Kun he eivät heitä hattuja, he tuijottavat tai nauravat.
Olet ansainnut paikkasi siellä siinä missä hekin.
Et ole heille velkaa.
Olisivatpa kaikki kuin sinä.
On vain ajan kysymys, että sinut jätetään rauhaan.
Alan huolestua. En kuule sydämenlyöntejä.
Käänny ympäri.
Santi!
Santi. -Niin?
Neiti Bianda on täällä. -Neiti Bianda!
Neiti Bianda.
Keitän kahvia. -Ei, olen jo juonut.
Kahvi on neidille. Se kuuluu hyviin tapoihin.
Mikä teidät tänne tuo?
Sisarenne lähetti minut lainaamaan kirjaa.
Kirjaako? -Minkä nimistä?
Don Juan. -Ai, sitä.
Minun pitää lähteä. Käyn kotona ennen luentoja.
Nähdään myöhemmin.
Kiitos lahjasta.
Oli ovelaa mainita Don Juan. Ryhtykää kirjailijaksi.
Miksette ole käynyt Mencíoiden luona?
Työkiireitä.
Niitä riittää. Työstän librettoa.
Se eroaa romaaneista ja muistuttaa näytelmää vain osittain.
Katsoisitteko… -Suutelitteko Cristinaa?
Suutelin.
Se oli asiatonta, mutta halusin -
selvyyttä.
Halusin ymmärtää tätä tilannetta.
Miksette ole aloittanut kosiskelua?
Mitä?
Ette vastannut.
Mitä pitäisi sanoa?
Miksette ole tullut vierailulle?
Koska en tiedä, haluanko vierailla.
Jätättekö asian sikseen? -En.
Teille kaikki asiat ovat heti päivänselviä.
Me muut tarvitsemme aikaa tajutaksemme, mitä tahdomme.
Ymmärrättekö, mihin pyrin?
Tunteeni ovat hieman muuttuneet.
Tunteenne aaltoilevat kuin vuorovesi.
Isku vyön alle. -Pelkuri!
Enkä ole. -Todistakaa se!
Neiti Bianda!
Odota, Elena!
SYNTINEN NAINEN PETTURI
PORTTO JUUDAS
Tuo oli virhe. En tiedä, miten se tapahtui.
Neiti Bianda.
Sara-neiti.
Mitä oikein on meneillään?
KIINNI JÄÄNYT
Cristina, voimmeko puhua?
Onko jotain sattunut?
Istuisimmeko alas? -Toki.
Olen miettinyt asioita muutamia päiviä.
Äsken Angustias onnistui vakuuttamaan minut siitä,
että on sinun ja perheemme etu, jos vaihdat esiliinaa.
Mitä? -Neiti Biandalla on teihin huono vaikutus.
Eipäs. -Hän uhmasi minua.
Meitä suojellakseen. -En luota häneen.
Ette voi tehdä tätä. -Alicia Casas on täydellinen valinta.
Hän jätti edellisen paikkansa.
Elenan on jäätävä. Tarvitsen häntä. -Miksi?
Elena.
Jos kaipaat lisätietoja, niin kaipaan minäkin.
Jättäisitkö meidät hetkeksi?
Meidän pitää… -Älä satuile. Tiedän kaiken.
Neiti Bianda, tulkaa toimistooni.
Olkaa hyvä.
Milloin aioitte kertoa, että kummipoikani kosiskelee tytärtäni?
Kosiskeleeko?
Cristina kertoi minulle.
Tyttärenne on nuori ja puhui ehkä hätäisesti.
Eikö poika ole kiinnostunut?
On liian varhaista sanoa varmasti.
On aloitettava varovainen seurustelu, jonka mittaan…
Aioin irtisanoa teidät.
Sitten Cristina kertoi tapahtuneesta.
Irtisanoako?
Cristinan ja kummipoikani suhde on kuitenkin parasta, mitä me…
Mitä minä voin kuvitella.
Tämä lienee vaikeaa Santiagolle.
Hän on omalaatuinen nuorimies.
Cristina ei kuulemma ole kuullut hänestä.
Kutsun Santiagon tänään vierailulle ja annan siunaukseni.
Se olisi epäviisasta.
En kysy mielipidettänne. Hoitakaa työnne.
Kutsun Santiagon tänne. Te varmistatte, että suhde muuttuu seurusteluksi.
Eduardon kadottua kiinnostuit äkisti Santiagosta.
Ennen et häntä huomannutkaan. -Huomasinpas.
Miksi moinen kiire?
Luulitko, etten huomaisi? -Häpesin virhettäni.
Etkö häpeä valehdella Santiagolle?
Pitäisikö minun synnyttää avioliiton ulkopuolella?
Tuottaisin häpeää perheellemme. -Sama se.
Sinä uskallatkin tehdä mitä tahdot, opiskellakin.
Minulla ei ole mitään. En voi tehdä mitään.
Et rakasta häntä. -Rakastanpas.
Mitä täällä tapahtuu?
Ethän sano mitään?
Kiitos.
Saisinko kyydin luennolle?
En tiedä, mistä kiistelitte, mutta Cristina tarkoitti varmasti hyvää.
Totta kai. -Sara…
Älkää suotta. En odottanut teidän asettuvan puolelleni.
En tiennyt, että on puolia. -On niitä.
Minua pidetään urheana ja määrätietoisena, mutta minullakin on tunteita ja ongelmia.
Tiedän sen kyllä.
Tule tähän.
Rauhoitu.
Elämänne olisi helpompaa, jos olisimme poikia.
Meillä itsellämmekin olisi helpompaa.
Sara.
Isä, miksi tulitte?
Asetun puolellesi, jos puolia on.
Hoidan tämän itse, isä.
Se tyttö tulee. -Poistukaa.
Mitä luulette tekevänne?
Saisitte hävetä.
Syytätte sivistyneitä miehiä. Yliopisto ei ole koulun piha.
Miehet käyttäytyvät kuin se olisi.
Kummipoikani kirjoittaa El Corresponsaliin ja voi kertoa näistä tapahtumista.
Uutinen myisi hyvin.
Mahtoiko Sara kertoa isälle? -Ei varmasti.
Hän on sisarenne ja hyvä säilyttämään salaisuuksia.
Kerroin Santiagosta, jotta saisitte pitää työnne.
Olen ehdottomasti kiitollinen, mutta…
Meillä on isompi ongelma.
Mikä ongelma? Mitä Santiago sanoi?
Nyt on puhuttava totta.
Sain hänet avautumaan.
Mutta mitä? Aiot sanoa "mutta".
"Mutta" tietää aina ongelmia.
Ensiksi haluan sanoa, että olen ehtinyt kiintyä teihin.
Tämä ei tunnu työltä. Ajattelen teitä ystävänä.
Tarkoitan tätä.
Tunnen samoin.
On ihanaa, että olette tukenani.
Tunnen itseni onnekkaaksi.
Olette paras ystäväni.
Mihin pyritte tällä?
Santiago epäröi. -Epäröikö?
Hän pelkää vaarantaa suhdettaan perheeseenne.
PELKURI
Kyllä, olen pelkuri.
En tahdo särkeä Cristinan sydäntä.
Mitä hän vaarantaisi? Isäni on riemuissaan.
Tunnette Santiagon. Häntä ei kannata painostaa.
Se on totta.
Hän puhuu tänään isänne kanssa. -Mitä?
Isänne aikoo antaa liitolle siunauksensa.
Yritin kieltää, mutta… -Olen pilannut kaiken.
Mistä olisin voinut tietää, että…
Mitä voimme tehdä?
Hyvä kysymys.
Tahtoisin mieluummin teidät kuin neiti Biandan.
Pääasia kuitenkin on, että neiti Bianda on auttanut perhettä.
Don Pedro on onnellisempi kuin aikoihin.
Ymmärrän. -Pahoittelen, Alicia.
Älkää huoliko.
Selviän kyllä.
Teidän ei olisi tarvinnut tuoda mitään.
Halusin kiittää.
Pelastitte henkeni. -En nyt sentään.
Oletteko toipunut?
Täysin.
Pidättekö niistä?
Valtavasti.
Odotin jälleennäkemistämme.
En arvannut, että se tapahtuisi näin pian.
Jouduin improvisoimaan.
Toivottavasti nautitte tästä kyydistä.
On ilo katsoa, kun soudatte.
Tänään on todella kuuma.
Pian varmaankin sataa.
Ettekö halua apua?
En toki. Tästä ei ole mitään vaivaa.
Ette kai tule merisairaiksi?
Josefina näyttää huonolta. Eikö teillä ole hauskaa?
Kuin koulutytöllä.
Ei!
Älä sinäkin mene!
Onko kauheaa kahvitella äitinsä kanssa?
Sade viivyttää Lázaroa. Hän tulee varmasti pian.
Oli virhe luulla hänen tulevan. Aloita vain.
Saatan olla osasyyllinen. Luin hänelle lakia.
Sinäkö luit lakia?
Hiukan vain, mutta ehkä liikaa. En kestänyt nähdä teitä sellaisena.
Se särki sydämeni.
Missä maailman kaunein äiti on?
Olen myöhässä, mutta hyvitän sen tällä.
Argentiinalainen petunia! Onpa värikäs!
Luontainen selviytyjä, joka erottuu aina joukosta.
Aivan kuten te, äiti.
Imartelun sinä hallitset.
Mitä kasveihin tulee, et erota fiikusta petuniasta.
Se oli anteeksipyyntö. Menemmekö?
Mihin? Sataa kaatamalla. -Ei kasvihuoneessa.
Istutamme tämän, ja voit näyttää kameliasi.
Mukavaa iltapäivää.
Kiitos kyydistä kotiin ja hauskasta veneretkestä.
Olisittepa nähneet kasvonne, kun pudotin airot.
Anteeksi. Minulla oli hauskaa, mutta minun on mentävä.
Onko teillä kiire? Jääkää.
Olen tunkeillut jo riittävästi.
Tämä oli ilo. Näkemiin.
Viihdyittekö? -Älkää aloittako.
Entä jos sanoisin pitäväni Danielista? Pahastuisitteko?
Kyllä, odotan Santiagoa, mutta varoittaakseni häntä.
Oletteko ajatuksissanne?
Kosijan löydettyänne taisitte laiskistua.
Ette pitäisi minusta, vaikka Carlota naisi kuninkaan.
Näin on.
Santiagon avulla kuitenkin pääsitte don Pedron suosioon.
Minäkin suhtaudun suopeammin hetken aikaa.
Katsokaakin, että häät toteutuvat.
Anteeksi. Menen avaamaan oven.
Aion kannustaa kosijaa.
Ilmoittaisitteko perheelle?
Herra Torres. -Sataa kaatamalla.
Kuunnelkaa. -Hiton kapine.
Ovi ei auennut.
Ei tietenkään. Kosija ei voi liikkua vapaasti.
Kuunnelkaa. -En voi puhua suukosta nyt.
Samoin. Leikimme, ettei sitä tapahtunut.
Suutelimme silti.
Suutelitte minua. -Te vastasitte suudelmaan.
En vastannut.
Vastasittepas. -En ehdi kinata.
Olette täällä syystä.
Tätä tietä, herra Torres.
Tietenkin. Totta kai.
Pahaa-aavistamaton raukka.
Santiago. Kiitos, että tulit.
Don Pedro. -Ja vielä tällaisen sateen halki.
Niin.
Otatko kahvia?
Totta kai. -Hienoa.
Ei! Minä kaadan, isä.
No niin. Istu vain.
Miettinet, miksi kutsuin sinut tänne.
Tiedät että olen suorapuheinen ja rehellinen mies.
Haluan hoitaa asiat kunnolla.
Anteeksi! Oletteko kunnossa? -Tämä polttaa hiukan.
Tulkaa keittiöön. -Olen kunnossa.
Ei tarvitse esittää urheaa. -Olen kunnossa.
Anteeksi. Tämä alkoi huonosti. -Ei hätää.
Cristina kertoi kaiken. Tahdon sanoa, että saatte siunaukseni.
Tuleva vävyni!
Huikeaa.
Santiago! -Carlota.
Katso, mitä löysin.
Taikalyhdyn, jolla leikitte lapsina.
Osasit käyttää sitä.
Niin osasin.
Missä Sara on? -Sarako?
Hän ei ole tullut vielä.
Sateella kadut ovat mutaisia.
Meidän on odotettava täällä hetki.
Olette ainoa, joka uskaltaa puhua minulle.
Puhuin teille ensimmäisenä ja yritin varoittaa.
Minulta ripustettiin stetoskooppi kellotorniin.
Voitte lainata minulta.
Camilo Keita.
Sara Mencía.
He puraisivat kiellettyä hedelmää.
Mitä tapahtui?
Se oli hyvää, eikä häätö paratiisista haitannut heitä.
Lapsina kilpailimme siitä, kuka kertoi kuvista parhaan tarinan.
Santiago pilasi ilomme ja sai aina aplodit.
Entä tämä? Muistatko tarinan?
Etkö kertonut miekkakalasta?
En oikein muista.
Mitä te teette? -Sara, loppuiko sade?
Loppui kyllä.
Miten luennolla meni?
Itse asiassa paljon paremmin. Kiitos.
Sade on laantunut. Taidan tästä lähteä.
Saatan hänet ovelle, isä.
Hyvä on. Santiago…
Don Pedro. -Nähdään pian, poika.
Ettekö ole esiliina? -Olen.
Sara, tule tänne. -Mitä?
Kerro minulle tästä. -Ihastut tähän. Kuuntele.
Olipa kerran jääkylmässä, pimeässä metsässä…
Taisin sanoa sen jo.
Joskus emme voi hallita viettejämme.
Kyllä minä välitän.
Mikä hätänä, Santiago?
Synnin tekeminen on inhimillistä.
Yli-inhimillistä on kohdata seuraukset rohkeasti.
Mitä tapahtui?
Hän…
Hän on rakastumassa toiseen naiseen.
Tekstitys: Anne Aho