Ne, nespletli jste se.
Díváte se na Příručku mladé dámy na Netflixu.
A ano, pořád je to komedie.
PŘÍRUČKA MLADÉ DÁMY
LEKCE PÁTÁ: NEZRAĎ SVOJI PŘÍTELKYNI
Abyste pochopili, co se děje,
musíme se v našem zamilovaném příběhu vrátit o 12 hodin zpátky.
Náš hlavní hrdina se právě vrací z práce a netuší, že ho někdo sleduje.
- Santiago! - Slečno Biandová.
Vy potřebujete bicykl? Chodíte rychle.
Nedivím se, máte na to nohy.
Chcete mluvit o mých nohách?
Ne, chci probrat, co jste řekl Cristině.
- Zbláznil jste se? - Upřímnost je bláznivá?
Co jsem měl podle vás dělat? Měl jsem mlčet? Nakráčet do vaší pasti?
Santiago!
Uznávám, že jsem k vám nebyla fér.
Nebyla jste fér k nikomu.
A vy víte, proč jsem Cristině neřekl, ke komu chovám city.
- Ne, nevím. - Opravdu to musím říct?
Nenutím vás nic říkat.
Políbila jste mě.
Nezveličujte to, ano?
- Je to velká věc. - Není. Byl to jen popud.
Už si na to ani nevzpomínám.
Tak to vás mohu políbit znovu.
A pak že já jsem zbabělec.
Víte, jak skončím, když to Cristina zjistí?
Když to zjistí, tak přijdu o svou jedinou rodinu.
Ale měl byste alespoň střechu nad hlavou. Na rozdíl ode mě.
Pokud to Cristina zjistí a prozradí, nikdo mě nezaměstná.
Omlouvám se.
Slibte mi, že to utajíte.
Slibuji. Ale nemohu slíbit, že mé city k vám jen tak zmizí.
Nebo ty vaše.
Už jsem řekla, že k vám city nechovám.
Slibujete?
Jsem vážně pitomá.
Proč má vždy poslední slovo?
Nějaké novinky?
Sledovala jsem Santiaga a žádnou jinou ženu jsem neviděla.
Říkala jsem ti to. Ona je nejhorší detektiv pod sluncem.
Proč si nenajmeš odbornici?
Necháš laskavě dospělé záležitosti dospělým?
Jak chceš.
Ale nezapomeň,
že moje nabídka stále platí.
Slečno Biandová, prosila jste během novény o odpuštění?
To je zbytečné.
- Jsem zatracená. - Bavíš se, sestřičko?
Chtít po slečně Biandové,
aby špehovala Santiaga, je šílené, sestřičko.
Co když s ní má Santiago jiný vztah?
Jiný?
Jak to myslíte?
Třeba si s ní dopisuje.
- Možná tady nežije a… - Už nad tím nepřemýšlejte.
Nemohu o něj přijít.
Zjistím, kdo je ta druhá.
TA DRUHÁ
Vlastně
pojďme ven.
Slečno, vymyká se vám to z rukou.
U něj zjistím, kdo je má sokyně.
Byla jsem „ta druhá“ a teď jsem „sokyně“. Co bude dál?
Eleno.
Já ji odhalím, i kdybych měla vstoupit do jámy lvové.
A na co se vymluvíte? Pan Torres teď nebude doma.
Omluvte mě, Juano.
Chtěly jsme si v cukrárně dát něco na zub a já se polila čajem.
No podívejte.
Odvedu vás na toaletu, drahá.
To nemusíte, trefím tam sama.
Mohla bych vás poprosit o sklenici vody, Juano?
Jsem celá vyprahlá.
Myslela jsem, že jdete za mým drahým Santim,
promluvit si s ním o tom, co se stalo minule.
Víte, co myslím.
Ten polibek.
O co vám jde?
Ať vás neslyší slečna.
- Chcete peníze? - Nejsem poběhlice, doňo Juano.
- Proč jste ho líbala? - On políbil mě.
Ať vás neslyší slečna.
Řekla jsem mu, že o něj nemám zájem.
- On je do vás úplně zblázněný. - Protože je paličatý.
Ano, to je.
- A vychytralý. - Ano, to taky.
Neodbíhejte. Pokud ho nemilujete, řekněte mu to.
A ukončeme to jednou provždy.
- Hotovo! - Výborně.
Vždyť ta skvrna nezmizela.
Proto bychom měly jít domů, převléknu se.
Ale děkuji, Juano. Jste poklad.
- Půjdeme, slečno Biandová? - Pojďme.
Žádný dopis jsem nenašla, ale…
Určitě patří té ženské.
- Nejsem zbabělec! - Tak to dokažte!
Ten je váš.
Asi jsem ho tam zapomněla.
Když jste se šla ptát, proč nepožádal o schůzku.
Asi to trochu přeháním.
Ale když přijdu o Santiaga, tak zůstaneme sami.
To se nestane.
Jsem si jistá.
Protože to nedovolím.
Santiago je paličatý, ale já také.
A vím, jak ho odradím.
- Slečno Casasová. - Řekli mi číslo vašeho pokoje.
Něco vám nesu.
Díky, to je od vás milé.
Povězte mi, proč jste přišla?
Posledně jste působil velmi melancholicky.
Chtěla jsem se ujistit, že jste v pořádku.
- Mohu? - Prosím.
Omluvte mě.
Gabrieli!
Gabrieli, to jsem já.
Je to naléhavé.
Alicie, zůstaňte tady, prosím.
Jistě.
Ano.
- Hezký den. - Hezký den.
Pár dní jsme se neviděli, ale potřebuji pomoc.
- Pamatuješ si pana Torrese? - Ano, to je ten pisálek.
Nechce slečnu Mencíovou.
Protože se zbláznil do tebe. Je to zjevné.
Když nás uvidí spolu, tak se vzpamatuje.
Zdravím, Eleno.
- Není to, co si myslíš. - Je to mnohem horší.
Odhalila jsem tě.
Laškuješ s bývalým nápadníkem tvé mladé dámy.
- Ještě že neslyšela všechno. - Pověz mi pravdu.
S Gabrielem se známe dlouho.
Myslíš, že to Cristině tajím? Je chápavější než tvá svěřenkyně.
Má bývalá svěřenkyně. Kvůli tobě mě vyhodili.
Já jsem Albě facku nedala. Jinak bys práci měla.
Můžeš za to ty.
Kvůli tvým lžím mě don Pedro málem vyhodil.
Chci tvoji práci.
A udělám vše pro to, abych ji získala.
Inés.
Pro koho je ta skříňka?
Pro slečnu Carlotu.
Pro Carlotu?
Já jí to předám.
Slečno, mám hromadu práce.
Výborně, pořád rovně.
Carloto!
- Co se děje? - No co?
Ty vaše legrácky nejsou vůbec legrační. Ten balíček byl pro vás.
- Pro mě? - Ano, pro vás.
- Já za tou dokonalostí bohužel nestojím. - Jděte.
„Rodina Zapicových s radostí zve Carlotu Mencíovou
na spiritistickou seanci se známým médiem Carmen Solerovou.“
Carmen Solerová.
Saro, dočti to, já nemůžu.
„Tato pozvánka je platná pro celou rodinu.
Sdílejte s námi strašidelný večer.“
- Jsi v pořádku? - Ne, jsem na pokraji zhroucení.
Pozvali mě! Mě!
Poznám Carmen Solerovou, nejosobitější a nejmocnější médium.
Komunikovala s duchem Bécquera,
Benjamina Franklina a Kryštofa Kolumba.
Nechoďte, jste příliš mladá a ovlivnitelná.
Není na to už příliš pozdě?
Na to vám odpoví jediný člověk.
No to…
Otče!
ŠPANĚLSKÝ ZPRAVODAJ
Copak?
Zapicovi pozvali slečnu Carlotu a zbytek rodiny na spiritistickou seanci.
Můžeme tam jít? Prosím.
Já mám obchodní večeři, ale může s vámi jít slečna Biandová.
Cristina se uvidí se Santiagem.
Nemusíme tě přemlouvat? Běžně to nebývá tak snadné.
Bude to nejlepší večer v mém životě. Carmen Solerovou zná celé město!
- Možná o ní psali… - Hej!
Za chvilku ti je vrátím.
Co se tak mračíš, Carloto?
O Carmen tam nic nepíšou.
Sotva jsi je otevřela. Podívej.
- Pravda, nic tam není. - Co se děje?
Necháte ty noviny?
On se žení?
Eduardo se žení.
Ta slečna pochází z urozené francouzské rodiny. Je to vévodkyně.
Je pohledná. Kdo ví, jak dlouho už jsou zasnoubení.
Nenechte se zmást. To jsou slzy zraněné hrdosti, ne zlomeného srdce.
Nemusíte nic předstírat.
Ať Esther pozve i Santiaga.
Vezmu si ho za muže.
A budeme šťastnější než tihle dva.
Dnes nás čeká dlouhá noc.
Ta zatracená krabička!
Chlapče, to láteření si nechej do hospody.
Není to ale nesmírně ojedinělý kousek?
Vy jste ji neotevřela.
„Spojte se se svými blízkými.“
Nikdy jsi neměl rád legrácky. Jsi bručoun.
Jako tvůj otec, buď mu země lehká.
Pořád jen lamentoval.
Jenom já jsem toho morouse dokázala rozesmát.
Všichni tady jsou suchaři.
Už několik měsíců po takové seanci toužím.
Mohla bych se spojit se svou sestřenkou.
Musíme oslavovat život, ne smrt, matko.
Co tím chceš říct?
Že se mnou na tu seanci nepůjdeš?
Jistě, že půjdu. Zapicovi mají úžasný vinný sklep.
Slyšela jste ho, Adelito. Kdybyste si chtěla vzít volno…
Aby přišla o takovou událost? Ne, musí jít s námi.
Nechej ji na pokoji.
Nechci ji do ničeho nutit, když si dnes může oddechnout.
Ale já nemám nic lepšího na práci.
Takže budeme tři.
Omluvte mě, prosím.
Květiny jsou hotové, můžeš si je vzít do pokoje.
A tady máš malou pozornost.
Dárek?
Pro mě?
Syn je jako vyměněný, co jsi mu promluvila do duše.
Vypadá to, že jsi mocnější než Carmen Solerová.
Je to úžasné. Květiny i vše ostatní. Ale ty látky…
Ty barvy byly tvůj nápad.
Ano, já vím. Škoda, že jsem neviděla, jak hosté otevřeli tu pozvánku.
Podívej, zasedací pořádek kolem spiritistické tabulky.
Matko, ty chceš, abych seděla vedle pana Monsalveho?
No jistě, možná vás všechen ten děs a hrůza spojí.
Není to báječný nápad?
Je to dost odvážné. Není na to brzy?
Ano, Josefina má pravdu. Je na to příliš brzy.
Nemusíš si hrát na neviňátko. Tvůj otec tady není.
Postarej se o tohle. Já půjdu zkontrolovat banket.
Mohla jsi ji přemluvit.
Najednou za to můžu já.
Ale já jsem Daniela hrubě nevyužila, abych žárlila.
Možná jsem ho hrubě využila, ale zabralo to.
No tak, vždyť nás někdo uvidí.
- To stačí. - Neuvidí nás.
- Já se z tebe zblázním. - To je dobře, nebudu sama.
Musíme se zbavit pana Monsalveho.
Jestli vám vadí mé šaty…
Dnes se vám náramně hodí.
Sama bych se na seanci neoblékla jinak.
Vaše matka by byla hrdá.
Byla jsem u toho, když obě vaše sestry vstoupily do společnosti,
ale vy mi budete chybět nejvíce.
Protože zůstanete sama.
Protože mě už nebudete zlobit. A ty vaše vtípky si tam odpusťte.
Nesmíte venku dělat ostudu. Nechte si ty šprýmy na doma.
- Nechápu, proč jste tak klidné. - Duchové neexistují, Carloto.
Řekl převtělený Darwin.
A vy věříte na duchy?
Na to nemám jasnou odpověď.
- Někteří chtějí zbohatnout na tom… - Carmen Solerová taková není.
Nevíte, čeho je schopná.
Jak si můžeš být tak jistá?
Ona žije mezi dvěma světy. Duchovním a fyzickým.
Její vnímání a senzibilita jsou na mimosmyslové úrovni.
A když se na tebe podívá, vidí ti do duše.
Carmen Solerová je jedinečná.
Naše životy se navždy změní.
Uvidíte.
Slečny Mencíovy!
Můj čestný host.
Těšíte se na setkání s paní Solerovou?
Zajímají mě i vlastnosti toho artefaktu.
Věděla jsem, že oceníš mou nápaditost.
Řekla jsem otci, aby zápisem pověřil Santiaga.
Bude to náhodné setkání.
Ta běhna ti ho nevyfoukne.
Jistě, už chyběla jenom „běhna“.
Víc se mi líbila „ta druhá“.
Pojď, dceruško. Chci si promluvit s tvým nápadníkem.
- Pane Monsalve. - Ano
Omlouvám se.
Paní de Orbová.
Chraň Bůh, málem jsme vás připravily o život.
To je vaše první seance?
Prý jsou v kurzu, ale mně to nic neříká.
Mám železné nervy.
To je zjevné.
Mluvím za sebe.
Mimosmyslové schopnosti mě fascinují, ale příliš je prožívám.
Nebojte se, budeme sedět vedle sebe,
takže vás mohu případně uklidnit.
Je neuvěřitelné, že Esther získala tak žádanou Carmen Solerovou.
Někteří po tom zážitku prý omdlévají.
- Máme se bát živých, ne mrtvých. - Dovolíte?
Na to nikdy nezapomeň. Kdy mi zemřela sestřenice?
Slečno Albo, máte chvilku?
Povídejte.
Doslechla jsem se o vašem sporu s Alicií Casasovou.
Je to ode mě troufalé, ale zkuste přehodnotit své rozhodnutí.
Udělala chybu, ale lepší garde než slečnu Casasovou nenajdete.
Vy jste lepší.
Máte dar.
Chci, abyste pracovala pro mě. Dostanete pokoj i honorář.
Všem by prospělo, kdybych odešla.
Ale nejde to. Cristina mě potřebuje.
Omlouvám se, ale jsem Mencíovým zavázaná.
Promyslete to.
Usmíváte se na něj, nepustí vás z hlavy.
Viděla jste matku. Musím být příjemná. Nesmím ponížit rodinu.
Ale aspoň je to zábavné.
Velmi.
A…
vyhneme se potížím.
Neměla bys přijímat dary. Co si o tom pomyslí lidé?
Co se děje?
Adela přijala okázalý dar od doni Paquity.
Je krásná, že?
Má tě moc ráda.
I já ji začínám mít ráda, navzdory všemu trápení.
Řekla mi, že Lázaro se změnil poté, co jsem s ním mluvila, no a má pravdu.
A je to tady. Princ z pohádky.
Jaký princ? Stojím nohama na zemi.
Nebuď hloupá. Obě dvě vás využívá.
Josefino, všichni zámožní lidé nejsou podlí.
Někteří mají srdce a upřímné city.
Co myslíš, Eleno?
Myslím, že láska si bohužel nevybírá.
Nesmějte se, je to čirá náhoda.
Nečekala jsem tě tady.
Přivedly mě sem povinnosti.
Podrž mi to.
Chtěl jsem se ti omluvit, jestli jsem své pochybnosti sdělil neobratně.
Oceňuji tvou upřímnost.
Eduardo nebyl ten pravý. Žení se.
Bere si francouzskou aristokratku. Vyšlo to v novinách.
A jak se cítíš?
Bolí to, nebudu lhát.
Ale rozumím díky tomu tvé situaci.
Vím, jaké to je, být rozpolcená.
Nedokážeme ovládat city. Jsem především tvá přítelkyně.
Můžeš mi o ní vyprávět.
- To není dobrý nápad. - Myslíš, že bychom si rozuměly?
Nebo ji dokonce znám?
Netlač na mě, Cristino…
Netlačím. Nechci tě obtěžovat.
Znám ji?
Dámy a pánové, seance za okamžik započne.
Chytněte se za ruce.
Otevřete svou mysl.
Jste připraveni na cestu do záhrobí?
Dámy a pánové, představuji vám neuvěřitelnou
a úžasnou Carmen Solerovou.
Cítím tady spoustu energie.
Vibrace z jiných světů.
Je tady ztracená duše, která s některým z vás chce něco sdílet.
SBOHEM
- Z… - Z…
- R… - R…
- Á… - Á…
D…
- K… - K…
- Y… - Y…
- N… - N…
Ě…
Zrádkyně.
Zrádkyně. Kdo je zrádkyně?
Zrádkyně?
Sestry Mencíovy,
mějte se na pozoru.
Snáze se vyhnete oštěpu než skryté dýce.
Vznáší se nad vámi zrada.
Paní Solerová?
Paní Solerová, můžete nám prozradit jméno ducha, který vás posedl?
Ne, nesdělil mi ho.
Ale nebyla to vaše matka.
Ona zemřela v pokoji a opustila tuto dimenzi,
kde zůstávají jen ti, co mají nevyřízené účty.
Budeme pokračovat. Chyťte se pevně za ruce.
Jste si jistá, že jste tam někde nezahlédla drobnou dámu
s vráskami kolem očí a ďolíčkem na bradě?
Omlouvám se, ale vaši sestřenici jsem neviděla.
Ale někteří duchové bývají dosti nepřístupní.
Ano, má sestřenice byla velmi nepřístupná.
Zaplaťte mi další seanci a zkusíme to znovu.
- Je vše v pořádku? - Ano.
Nechcete se osvěžit, doňo Paquito? Půjdu s vámi.
Potom si promluvíme, paní Solerová.
Přejete si?
Asi víte, jaké o vás mám mínění. Držte se od mé matky dál.
Protože mě nemáte rád?
Nebo nechcete, abych jí řekla, co o vás vím?
Té ženské nevěřím ani nos mezi ušima.
Naštěstí nechala Carlotu a mámu na pokoji.
My jsme ty zrádkyně a ne zrazené, Cristino.
Já ho miluji. Prosím, nic mu neříkej.
Asi vím, koho Carmen Solerová myslela tou zrádkyní.
Alba Eleně nabídla, aby pracovala pro ni.
Během seance jste působila roztěkaně.
Vy nevěříte v život po životě?
Seanci jsem nijak neovlivnila.
Rodiče vám provedli něco hrozného.
Ale litují toho.
Nechcete druhou šanci?
Nevím, o čem to mluvíte. Omluvte mě…
Promiňte.
To nic.
No teda…
Půjdete se se mnou převléci, Josefino?
Slečno Biandová?
- Slečno Biandová, jste v pořádku? - Nechte mě být.
- Ani já vás neumím tak nerozrušit. - Chci být sama.
Může za to Carmen Solerová, že?
Nic vám neunikne.
Tak nechcete se z toho vypsat?
Já se o tom ve svém článku nezmíním, slibuji.
Možná si o vás něco zjistila a pak vám to řekla, aby vás překvapila.
Tak to nebylo.
Tak co vám řekla? Svěřte se mi.
Věděla, že jsem přetrhala vztahy s rodiči.
- Myslel jsem, že nežijí. - Já to tak cítím.
Byla jsem jiná, než si přáli, a když jsem je nejvíc potřebovala,
tak mě opustili.
To mě mrzí.
To nic.
Chcete mi přebrat gardedámu?
Pletichařit za našimi zády je nevhodné, nemyslíte?
Nebylo to plánované.
A nemusíte se bát, odmítla mě.
Ale zvažovala to.
Možná jí u vás není tak dobře, jak si myslíte.
- Čekala bych, že to odmítne hned. - Santiago mě políbil.
Vy nemáte radost?
Začínám chovat city k jiné ženě.
Určitě patří té ženské.
Je váš.
Nedám jim druhou šanci.
Protože ji nedokážete dát jim nebo sobě?
Já ne…
Nechci vám ublížit.
Tak ublížím já vám.
Máte štěstí, protože jsem velmi odvážný.
To byla Cristina?
- Co ty tady? - Co tady děláš ty?
Je to můj pokoj.
Slyšela jsem zvuky. Čekala jsem někoho jiného.
Nejsi jediná překvapená.
Znáš mě, víš, že bych nedělala nic proti své vůli.
Slečno Cristino, prosím, pokud si vážíte své přítelkyně…
Vážím si jí a vážím si i vás, Josefino. Nebudu vás soudit.
- Jsem těhotná s Eduardem. - Slečno Mencíová?
- To ne. - Slečno Mencíová?
Vezmi si to.
Slečno Mencíová?
Slečno Mencíová? Jste v pořádku?
Neviděla jsem a omylem ji shodila. Mrzí mě to.
Dala mi ji tchyně. Prokázala jste mi laskavost.
Půjdeme dolů?
To jsou mi věci. Jsou tady duchové.
- Spousta duchů. - Nebojte se. Už jde.
Ty jsi vykřikla, Cristino?
Ano, ale nic se nestalo. Překvapila ji tma.
To je v pořádku. Všichni jsme jak na jehlách.
Dnes nebudeme mít klidné spaní.
Nebojte se, nic mi není. Ale je pozdě, měli bychom jít.
- Ano. - Na dnešní večer nezapomenu.
Ani já ne. Pojďme.
Zavolám Carmen Solerové.
Matko, nebuďte tak důvěřivá.
Každý věří v to, co se mu hodí, synku.
Nepopichuj mě, prosím tě.
Moc vám sluší.
Líbí se vám? Darovala mi ji vaše matka.
Patřila mé babičce.
Opravdu?
To jsem netušila. Nemyslete si, že vaši matku využívám…
Ne.
Využívá ji Carmen Solerová.
Vy pro moji matku dýcháte.
Pokud si vás váží natolik, že vám ji dala…
Dobrou noc.
Upřímně bych dnes raději strávil více času s vámi.
Ale najednou jste zmizela…
Jsem jedna velká záhada. Stejně jako Carmen Solerová.
A jéje.
To je ale krásný pár.
- Měl bych jít. - Myslíte?
- Bylo to skvělé. - Vaše dcera by zasloužila…
Musíme stanovit datum žádosti o ruku.
Slečno Biandová.
Ano?
Byla byste schopná moji sestru nechat napospas?
Ne. Jistěže ne.
Tak proč jste Albin návrh hned neodmítla?
Nevím, co na to říct. Během novény požádám o odpuštění.
Víte, co si myslím?
Vy o nás víte všechno, ale co o vás víme my?
Musím tu frašku ukončit.
Musím s tebou mluvit.
A já s vámi. Pojďte dál.
Tak začněte.
Dnes večer jsem nebyla podezření, že jsi ta druhá. Spojila jsem si to.
Tvůj vějíř, pak Albina nabídka
a nebyli jste v salonku, tak…
Já vím, jsem nevděčná.
Nezasloužím si tvé přátelství.
Ne, slečno.
Já si nezasloužím vaši důvěru.
Věříte na znamení?
Já na ně nevěřila.
Ale tohle…
by nečekala ani Carmen Solerová.
Nebo ano?
Překlad titulků: Kateřina Gabrielová