Nej, den er god nok.
Det er Selskabsdamerne på Netflix, I ser.
Og ja, det er stadig en komedie.
HVIL I FRED
SELSKABSDAMERNE LEKTION NR. 5: VÆR LOYAL OVER FOR DIN FRUE
Hvis I skal forstå, hvad der foregår, bør vi begynde 12 timer tidligere.
Hvor vores helt forlader sit arbejde uvidende om, at han bliver iagttaget.
-Santiago! -Frøken Bianda.
Behøver De en cykel? De går så stærkt.
Ikke så mærkeligt, med de ben…
Kom De for at tale om mine ben?
Nej, angående det, De fortalte Cristina.
-Er De blevet vanvittig? -Er ærlighed vanvittigt?
Troede De bare, jeg ville holde min mund? Og gå i den fælde, I to har lagt?
Santiago!
-Det var ikke pænt over for dig. -Eller over for nogen af os.
De ved, hvorfor jeg ikke fortalte Cristina, hvem jeg elsker.
-Nej, jeg gør ikke. -Tvinger De mig til at sige det?
-Jeg tvinger Dem ikke til noget. -De kyssede mig.
-Det betyder ikke noget. -Jo, det gør.
Nej. Det var blot en impuls.
Jeg kan knap nok selv huske det.
Så skader endnu et kys vel ikke?
Og jeg er kujonen?
-Hvad sker der, hvis Cristina opdager det? -Så mister jeg min eneste familie.
Men De ville stadig have tag over hovedet. Jeg ville ikke.
Opdager Cristina det, får jeg aldrig arbejde igen.
Om forladelse.
Lov mig, De holder tæt.
Det lover jeg. Men jeg kan ikke love, at mine følelser forsvinder.
Eller at Deres gør.
Jeg har ikke følelser for Dem.
Sværger du?
Hvor er jeg bare en tåbe.
Han får altid det sidste ord.
Noget nyt her til morgen?
Jeg fulgte efter Santiago. Ingen spor af den anden kvinde.
Jeg sagde det jo. Frøken Bianda er en elendig detektiv.
Hvorfor ikke hyre en professionel?
Lad de voksne diskutere voksenproblemer, Carlota.
Som du vil.
Du skal bare vide, at mit tilbud stadig står ved magt.
Frøken Bianda, har De bedt for Deres frelse under novenen?
Spild af tid.
-Jeg er allerede fortabt. -Morer du dig, søster?
Det er vanvid at få frøken Bianda til at udspionere Santiago.
Hvad hvis forholdet med den anden er anderledes?
Anderledes?
På hvilken måde?
Måske en brevudveksling?
-Måske bor hun ikke her. -Tænk ikke så meget på det, frøken.
Jeg må ikke miste ham.
Jeg må vide, hvem hun er.
DEN ANDEN KVINDE
Faktisk
er vi på vej ud.
-Det begynder at tage overhånd. -Der må være spor af rivalen hos ham.
Først "den anden kvinde". Nu "rivalen". Hvad bliver det næste?
Elena!
Jeg finder hende, om så jeg må gå ind i løvens hule.
Hvordan kommer du ind? Hr. Torres er ikke hjemme lige nu.
Undskyld mig, Juana.
Vi var netop ved at spise kage på caféen, da jeg spildte min te.
Se mig lige.
Jeg følger Dem på dametoilettet.
Det behøves ikke. Jeg klarer det.
Juana, vil De være så venlig at hente et glas vand? Jeg er dødtørstig.
Jeg var sikker på, at De ville besøge min kære Santi
for at tale med ham efter det, der skete, sidst De var her.
De ved. Kysset!
Hvad søger De?
Fruen skal ikke høre det.
-Er det hans penge? -Jeg er ikke en skøge.
-Hvorfor så kysse ham? -Det var ham!
Lad ikke fruen høre det.
Jeg har sagt, jeg ikke er interesseret.
-Han er besat af Dem. -Det er, fordi han er dumstædig.
Ja, det er han.
-Og bedrevidende. -Ja, også det.
Tal ikke udenom. Hvis De ikke elsker ham, så sig det.
Lad os sætte en stopper for denne dumhed.
Klar!
Fantastisk.
Men De fik jo ikke pletten af.
Derfor bør vi tage hjem, så jeg kan skifte.
Men tak alligevel, Juana. De er en engel.
-Skal vi, frøken Bianda? -Lad os gå.
Jeg fandt ikke nogen breve. Men…
Den tilhører hende. Jeg er sikker.
-Jeg er ikke en kujon! -Bevis det!
-Det er Deres. -Jeg må have efterladt den forleden.
Da De spurgte ham om hans tavshed.
Jeg er besat af det.
Mister jeg Santiago, er vi helt alene.
Det er I ikke.
Det lover jeg.
Fordi jeg forhindrer det.
Santiago er stædig, men det er jeg også. Jeg ved, hvordan jeg taler ham fra det.
-Frøken Casas? -Jeg spurgte, hvilket værelse De var på.
Jeg har det her med.
Tak. Det er venligt af dem.
Sig mig, hvad bringer Dem hid?
De virkede nedtrykt forleden. Jeg ville sikre mig, at De havde det godt.
-Må jeg? -Selvfølgelig.
Undskyld mig.
Gabriel!
Gabriel, det er mig.
Det haster.
Alicia, vær sød at blive her.
Selvfølgelig.
Gå bare.
-Hej. -Hej.
Jeg har brug for en tjeneste.
-Kan du huske hr. Torres? -Ja, bladsmøreren.
Han er i tvivl om frøken Mencía.
Fordi han er vild med dig. Det er tydeligt.
Måske hjælper det, hvis han ser os sammen.
Goddag, Elena.
-Det er ikke, som du tror. -Nej, det er værre.
Jeg har luret dig.
Du har en affære med din frues forhenværende bejler.
-Godt, hun ikke overhørte os. -Fortæl.
Gabriel og jeg er gamle bekendte.
Cristina ved besked. Hun er mere forstående end din frue.
Tidligere frue. Du fik mig fyret, husker du nok.
Havde du ikke slået Alba, havde du stadig et job.
Du fik mig til det.
Du og Angustias fik mig næsten fyret.
Jeg vil have dit job. Jeg skyr ingen midler, indtil jeg får det.
Inés.
Hvem er den æske til?
Den er til frøken Carlota.
Carlota?
Her. Jeg giver hende den.
Jeg har ret travlt, frøken.
Godt. Lige frem.
Carlota!
-Hvad er der? -"Hvad er der?"
Deres spøgefuldheder er slet ikke sjove! Pakken her var adresseret til Dem.
Til mig?
Ja, til Dem.
-Jeg står ikke bag denne genistreg. -Hold op.
Familien Zapico inviterer hermed Doña Carlota Mencía
til en seance med det berømte medium Carmen Soler."
Carmen Soler.
Sara, læs videre. Jeg kan ikke.
"Denne invitation må gerne viderebringes til hele Deres familie."
"Det bliver en skræmmende aften."
-Carlota, er du okay? -Nej. Jeg tror, jeg besvimer.
De inviterede mig! Mig!
Jeg skal møde Carmen Soler, det mægtigste medium.
Hun har opnået kontakt til Bécquer, Benjamin Franklin og Christopher Columbus.
Betak Dem. De er for ung og letpåvirkelig.
Er det ikke for sent at bekymre sig om det?
Det kan kun én person afgøre.
ÆGTESKAB MELLEM FRANSK OG SPANSK ARISTOKRAT
-Den slyngel. -Fader?
EL CORRESPONSAL
Hvad vil I?
Familien Zapico har inviteret frøken Carlota og familien til en seance.
Kan vi ikke nok tage afsted?
Jeg har en forretningsmiddag, men frøken Bianda kan ledsage jer.
Cristina ville kunne møde Santiago.
Virkelig? Vi skal normalt tigge lidt mere.
Det bliver mit livs bedste aften. Carmen Soler er berømt i hele byen!
-Måske har de skrevet om… -Hov!
Et øjeblik, fader.
Hvad er der galt, Carlota?
Der står intet om Carmen.
Du har lige åbnet den. Se her.
-Der er intet om hende. -Hvad sker der?
Vil I så lade avisen…
Skal han giftes?
Eduardo skal giftes.
Den unge dame er af fransk adelsfamilie. En lille hertuginde.
Hun er smuk. Gad vide, hvor længe de har været forlovede.
Tag ikke fejl. Jeg græder af såret stolthed, ikke af hjertesorg.
De behøver ikke at foregive her.
Bed Esther invitere Santiago.
Vi gifter os. Og bliver langt lykkeligere end de to rådne æbler.
Det bliver en lang aften.
Den forbandede lille æske!
Blasfemi hører hjemme i caféernes baglokaler.
Et ganske originalt kuriosum, ikke?
De åbnede den ikke.
"Tag kontakt til dine kære afdøde."
Du har altid hadet skæmt. Du er en lyseslukker.
Ligesom din far, må han hvile i fred. Han mukkede konstant.
Jeg var den eneste, der kunne få ham til at smile.
Jeg er den eneste sjove her i huset.
Jeg har længe gerne villet overvære en af hendes sessioner.
Måske kan jeg få kontakt til min kusine.
Moder, vi bør hylde livet, ikke døden.
Hvad betyder det? Tager du ikke med til seancen med mediet?
Jo da. Familien Zapico har en overdådig vinkælder.
Du hørte min søn, Adelita. Hvis du vil holde fri den aften…
Og gå glip af det? Umuligt. Adela skal med.
Nej, lad pigen være.
Hun kan gøre, som hun vil. Jeg vil ikke tvinge hende.
Jeg har ikke andet at tage mig til.
Så kommer vi alle tre.
Undskyld mig.
Bellis perennisen er klar til dit værelse. Og her er en lille gave til dig.
En gave?
Til mig?
Siden din opsang har min søn været en ny mand.
Du er måske mere magtfuld end selveste Carmen Soler.
Jeg elsker det hele, moder. Blomsterne, især stoffet…
Jeg fulgte dit råd om farverne.
Ja, jeg ved det. En skam, vi ikke så deres reaktion på invitationerne.
Se. Det er bordplanen omkring Ouija-brættet.
Skal jeg sidde ved siden af hr. Monsalve?
Ja. Måske kan uhyggen få en forbindelse til at blomstre mellem jer.
Er det ikke en genial idé?
Lidt vovet. Måske lidt for tidligt?
Ja. Josefina har ret. Måske er det for tidligt.
Spil ikke uskyldig, min kære. Din far er ikke her.
Tag dig af det. Jeg ser til maden.
-Du kunne godt have insisteret mere. -Er det nu min skyld?
Jeg udnyttede ikke Daniel til at gøre mig jaloux.
Det var måske groft, men det var bestemt effektivt.
Kom nu. De ser os.
-Stop. -Nej, de gør ikke.
-Du driver mig til vanvid. -Godt. Så er vi to.
Vi må slippe af med hr. Monsalve.
-Hvis det er min sorte kjole… -Den har aldrig været mere passende.
Jeg ville ikke bære andet til en seance.
Deres mor ville være stolt.
Jeg har set Deres søstre indtræde i samfundet, og jeg må bare sige,
at De er den, jeg vil savne mest.
-Fordi du bliver alene i huset. -Fordi du ikke længere plager mig.
Ikke nogen spøgefuldheder.
Tilsvært ikke Mencía-navnet. Det bør kun ske derhjemme.
-Jeg forstår ikke din ligegyldighed. -Carlota, ånder findes ikke.
Siger Darwins repræsentant på Jorden.
Frøken Bianda, tror De på det?
Hvad skal jeg sige?
Nogle tjener penge på at overbevise andre…
Carmen er anderledes.
I har ikke set, hvad hun kan.
Hvordan kan du være sikker?
Hun lever mellem to verdener, den åndelige og den fysiske.
Hendes perception og sensitivitet er ekstrasensorisk.
Hvis hun kigger på dig, ser hun din sjæl.
Carmen Soler er unik.
Vores liv vil ændre sig for altid.
Vent og se.
Mencía-søstrene!
Min æresgæst.
Har du lyst til at møde fru Soler?
Jeg vil gerne høre detaljerne om anordningen.
Jeg vidste, du ville værdsætte det.
Jeg bad min far om at få Santiago til at skrive en artikel.
Så mødet virker tilfældigt.
Den dulle skal ikke stjæle ham.
Og så var det selvfølgelig "dulle".
"Den anden kvinde" er bedre.
Kære, kom med mig. Jeg vil tale med din bejler.
Hr. Monsalve.
Ja, undskyld mig.
Fru De Orbe.
Vi havde nær gjort det af med ham.
Er det Deres første seance?
De er vist på mode, men mig skræmmer de ikke.
-Jeg har nerver af stål. -Hvem skulle have troet det?
Jeg taler kun for mig selv.
Det paranormale fascinerer mig, men jeg er letpåvirkelig.
Bare rolig. Jeg er ved Deres side.
Hvis De bliver bange, kan jeg berolige Dem.
Det er utroligt, at Esther fik fat i den travle Carmen Soler.
De siger, folk besvimer af chok.
-Vi bør frygte de levende, ikke de døde. -Må jeg?
Husk det. Hvor længe er det, siden min kusine døde?
Frøken Alba, må jeg tale med Dem?
Hvad er der?
Jeg hørte om Deres skænderi med frøken Alicia Casas.
Med fare for at virke nærgående vil jeg bede Dem genoverveje.
Frøken Casas havde en dårlig dag, men hun er en dygtig selskabsdame.
Jeg kunne få Dem. De har en gave.
Du skal arbejde for mig. Du får dit eget værelse og en hyre.
Det ville gavne alle, hvis jeg forsvandt.
Men jeg kan ikke. Cristina har brug for mig.
Beklager, jeg bliver hos Mencía-døtrene.
Overvej det.
Stop med at smile. Du ansporer ham.
Jeg kan ikke være uvenlig. Det kunne skade Zapico-navnet.
I det mindste er han da underholdende.
Umådeligt.
Og
han bliver ikke et problem.
Du bør ikke tage imod gaver. Hvad vil folk ikke tænke?
Hvad sker der her?
Adela tog imod en dyr gave fra Doña Paquita.
Er den ikke yndig?
Hun er glad for dig.
Jeg begynder at kunne lide hende trods alt besværet.
Hun siger, jeg har forandret Lázaro.
Og sandheden er, at han er en ny mand.
Nu begynder du igen på det med eventyrprinsen.
-Eventyr? Jeg har begge fødder på jorden. -Vær ikke naiv. Han udnytter jer.
Josefina, ikke alle rige folk er grusomme og onde.
Nogle har et godt hjerte, som kan føle oprigtige ting.
Hvad tænker du, Elena?
Vi vælger desværre ikke, hvem vi forelsker os i.
I må ikke grine. Det er bare et tilfælde.
Jeg ventede ikke at se dig.
Pligten kaldte.
Her.
Jeg vil gerne undskylde min taktløshed, da jeg delte mine bekymringer forleden.
Tak for at være ærlig.
Det var Eduardo ikke. Han skal giftes. En fransk aristokrat. Det står i avisen.
Hvordan føles det?
Det gør ondt. Det benægter jeg ikke.
Men nu forstår jeg din situation. At være splittet mellem to mennesker.
Vi styrer ikke vores følelser. Men jeg er din veninde.
Fortæl mig bare om hende.
Nej, det er ikke en god idé.
Tror du ikke, vi ville kunne enes? Eller kender jeg hende?
Pres mig ikke, Cristina…
Jeg presser ikke. Er det en, jeg kender?
Mine damer og herrer, seancen begynder snart.
Tag hinandens hænder.
Åbn jeres sind.
Er I klar til at rejse til det hinsides?
Mine damer og herrer, lad mig præsentere den utrolige,
den vidunderlige Carmen Soler.
Jeg føler en masse energi i dette rum.
Vibrationer fra andre verdener.
En fortabt sjæl har noget at dele med en af jer.
FARVEL
-F… -F…
-O… -O…
-R… -R…
R…
-Æ… -Æ…
-D… -D…
-E… -E…
R…
R.
Forræder.
Forræder. Hvem er forræderen?
Forræder?
Jer Mencía-søstre,
vær årvågne.
Det er nemmere at undgå et spyd end en skjult dolk.
Forræderiet lurer i jeres nærhed.
Fru Soler?
Fru Soler, må vi få navnet på den ånd, der har besat Dem?
Nej, det har den ikke afsløret.
Rolig. Det var ikke Deres mor.
Hun døde fredfyldt og forlod denne verden,
hvor ånder færdes, når noget er uafsluttet for dem.
Lad os fortsætte. Hold hinanden fast i hænderne.
Er De sikker på, De ikke så en lavstammet kvinde?
Med smilerynker og kløft i hagen?
Beklager. Deres kusine er ikke dukket op.
Men nogle gange kan visse ånder være flygtige.
Ja. Min kusine er særdeles flygtig.
De kan betale for en ny session og prøve igen.
-Alt vel, moder? -Ja.
Doña Paquita, skulle De ikke nette Dem? Jeg går med.
Vi tales ved senere, fru Soler.
Vil De sige noget?
De ved nok, hvad jeg mener om Dem. Hold dig fra min mor.
Kan De ikke lide mig?
Eller må hun ikke vide, hvad jeg ved om Dem?
Jeg tror ikke på noget, den kvinde siger.
Hun udnyttede ikke Carlotas følelser for mor.
Cristina, vi er forræderne, ikke de forrådte.
Jeg elsker ham. Sig ikke noget.
Jeg tror, jeg ved, hvad Carmen Soler mente med "forræder".
Alba prøvede at hyre Elena som selskabsdame.
De virkede distraheret under seancen.
Tror De ikke på efterlivet?
Min tro påvirkede ikke seancen.
Deres forældre gjorde noget slemt.
Men de angrer.
Ønsker De ikke en chance til?
Jeg ved ikke, hvad De mener. Undskyld mig…
Undskyld mig.
Det er ikke noget.
Udmærket…
Vil du med ud at skifte, Josefina?
Frøken Bianda?
Frøken Bianda, er alt vel?
Lad mig være.
-Jeg har aldrig set Dem så oprevet. -Jeg skal være alene.
På grund af Carmen Solers ord.
De er ganske observant.
Fint. Hvorfor ikke få lettet hjertet?
Jeg nævner det ikke med ét ord i min artikel.
Måske fortalte hun Dem noget, hun fandt ud af for at overraske Dem.
-Nej, det er ikke det. -Hvad var beskeden så?
Hun vidste, at jeg brød med mine forældre.
-Jeg troede, de var døde. -For mig er de.
Jeg var ikke den datter, de håbede, og da jeg havde mest brug for dem,
smed de mig på gaden.
Det gør mig ondt.
Det er fint.
Vil De stjæle min selskabsdame?
Er det ikke ret usmageligt sådan at lægge planer?
Vi kom bare til at tale om det.
Og bare rolig. Hun afslog mit tilbud.
Selvom hun tøvede.
Frøken Bianda er måske ikke så veltilpas, som I tror.
-Hun burde have afvist det straks. -Santiago kyssede mig.
Er du ikke glad?
Jeg er faldet for en anden kvinde.
Den tilhører hende.
Det er Deres.
Jeg giver dem ikke en chance til.
Fordi De ikke kan give dem eller Dem selv en?
Jeg vil ikke…
…såre Dem.
Men jeg sårer måske Dem.
De er heldig, jeg er en rigtig vovehals.
Var det Cristina?
-Hvad laver du her? -Hvad laver du her?
Det er mit værelse.
Jeg hørte en lyd, og jeg troede, I var nogle andre.
Du er ikke den eneste, der blev overrasket.
Du ved, at jeg ikke fornægter, hvem jeg er.
Frøken, jeg beder Dem, hvis De holder af Deres veninde…
Jeg holder af hende og af jer, Josefina. Jeg dømmer jer ikke.
-Jeg bærer Eduardos barn. -Frøken Mencía?
-Nej. -Frøken Mencía?
Tag det her.
Frøken Mencía?
Frøken Mencía? Er alt vel?
Der var mørkt, så jeg væltede krukken. Undskyld.
Den var fra min svigermor. Jeg bør takke Dem.
Skal vi gå ned?
Hvor sært.
-Der er ånder til stede. I massevis. -Rolig nu. Se, der er hun.
Skreg du, Cristina?
Ja, men bare rolig. Mørket spillede hende bare et puds.
Det er forståeligt. Vi er alle lidt nervøse.
Vi får svært ved at sove i nat.
Jeg har det fint. Men det er sent. Vi burde tage hjem.
-Ja. -Det har været uforglemmeligt.
Også i den grad. Lad os gå.
Jeg kontakter Carmen Soler.
Moder, De er for godtroende.
Alle tror, hvad der passer dem.
Lad være med at plage mig.
Den klæder dig.
Kan De lide den? Den er fra Deres mor.
Det var min bedstemors.
Virkelig?
Det anede jeg ikke. De må ikke tro, jeg udnytter hende.
Nej. Slet ikke.
Carmen Soler udnytter folk.
De gør alt for min mor.
Hvis hun holder nok af Dem til at give Dem…
Godnat.
Jeg ville ønske, vi kunne have fået mere tid sammen i aften.
Men så forsvandt du ud af det blå… Puf!
Jeg er et uopklaret mysterium. Som Carmen Solers.
Ah…
De er et yndigt par.
-Jeg må afsted. -Synes De?
-Det var skønt. -Deres datter fortjener en…
Vi må finde en dato for frieriet.
Frøken Bianda.
Ja?
Vil De virkelig lade min søster i stikken nu?
Nej. Absolut ikke.
Hvorfor overvejede du så Albas tilbud?
Hvad skal jeg sige? Jeg beder om tilgivelse under novenen.
Ved De, hvad jeg tænker? De ved alt om os, men hvad ved vi om Dem?
Skuespillet må stoppe.
Jeg må tale med dig.
Og jeg med Dem. Kom ind.
Dem først.
I aften troede jeg, du var den anden kvinde.
Jeg lagde to og to sammen.
Din vifte, din tøven med Alba og…
Da jeg ikke så dig i salonen, tja… Jeg er et utaknemmeligt skarn.
Jeg fortjener ikke dit venskab.
Nej, frøken.
Jeg fortjener ikke Deres tillid.
Tror I på tegn?
Før var jeg skeptiker.
Men det her…
…kunne selv Carmen ikke have forudset.
Eller kunne hun?
Tekster af: Hani Abildskov Abu-Khalil