Nem, nem tévednek.
Valóban az Ifjú hölgyek kézikönyvét nézik a Netflixen.
És igen, ez még mindig komédia.
NYUGODJON BÉKÉBEN
IFJÚ HÖLGYEK KÉZIKÖNYVE
5. LECKE: LÉGY HŰ AZ ÚRNŐDHÖZ
Ahhoz, hogy megértsék, mi történt,
vissza kell mennünk 12 órát a szerelmi történetünkben.
Amikor is hősünk kijön a munkahelyéről, és nem tudja, hogy figyelik.
- Santiago! - Bianda kisasszony!
Minek önnek kerékpár, ha ilyen gyors?
- Bár ilyen lábakkal nem csoda. - Érdekes. A lábam miatt jött?
Nem. Amiatt, amit Cristinának mondott.
- Elment az esze? - Azért, mert őszinte voltam?
Mit kellett volna tennem? Elhallgatni a dolgot?
Belesétálni kettejük csapdájába?
Santiago!
- Az nem volt tisztességes önnel szemben. - Egyikünkkel szemben sem.
Tudja, miért nem mondtam el Cristinának, hogy ki a másik nő.
- Nem. Nem tudom. - Tényleg ki kell mondanom?
Nem kell kimondania semmit.
Megcsókolt.
- Ne fújja fel a dolgot! - De fontos.
Ez nem igaz. A pillanat hevében történt.
Már alig emlékszem rá.
Akkor meg is csókolhatom újra.
És még én vagyok a gyáva!
Tudja, mi lesz, ha Cristina megtudja?
Ha Cristina megtudja, elveszítem a családomat.
De akkor is lesz tető a feje felett, velem ellentétben.
Ha Cristina szétkürtöli, soha többé nem kapok munkát.
Sajnálom.
Ígérje meg, hogy titok marad!
Megígérem. De azt nem ígérhetem, hogy elmúlnak az ön iránti érzéseim.
Vagy az ön érzései.
Már megmondtam, hogy nem érzek semmit.
Esküszik?
Meg kell hagyni, rettentően balga vagyok.
Miért mindig az övé az utolsó szó?
Megtudott valamit ma reggel?
Követtem Santiagót, és nincs nyoma a másik nőnek.
Megmondtam. Nála rosszabb nyomozót keresve sem találhatnál.
Válassz inkább egy szakértőt!
Hagyd a felnőtt témákat a felnőttekre, Carlota!
Ahogy akarod.
De szeretném, ha tudnád, hogy még mindig áll az ajánlatom.
Kisasszony, imádkozott a lelke üdvéért a kilenced alatt?
Időpazarlás.
- Én úgyis elkárhozom. - Jól szórakozol, húgom?
Őrültség volt kémkedni küldeni Bianda kisasszonyt Santiago után, nővérem.
És ha a másik nővel más jellegű a kapcsolata?
Más jellegű?
Milyen értelemben?
Lehet, hogy levelezőtársak.
- Talán nem is itt él… - Ne rágódjon ezen, kisasszony!
Nem veszíthetem el.
Tudnom kell, ki a másik nő.
A MÁSIK NŐ
Ha már itt tartunk,
dolgunk van.
Kisasszony, kezd elfajulni a helyzet.
Itt csak lesz nyom a riválisomról.
„A másik nő” után „a rivális” lettem. Mi lesz a következő?
Elena!
Kiderítem, ki az. Még az oroszlán barlangjába is bemegyek.
De milyen ürüggyel jut be? Torres úr most nincs otthon.
Elnézést, Juana!
Éppen süteményt ettünk volna a kávéházban,
de kiöntöttem a teámat.
Nézze csak meg!
Odakísérem a pipereasztalhoz.
Nem szükséges. Megoldom.
Volna olyan kedves, és hozna egy pohár vizet?
Ki vagyok tikkadva.
Tudja, biztosra vettem, hogy el fog jönni az én Santimhoz,
hogy megbeszélje vele, ami a legutóbbi látogatásakor történt.
Tudja.
A csókra gondolok.
Mire hajt?
Meg ne hallja a kisasszony!
- A pénzére? - Nem vagyok szajha, Doña Juana.
- Miért csókolta meg? - Ő csókolt meg!
Meg ne hallja a kisasszony!
Már megmondtam neki, hogy nem érdekel.
- Ő viszont magácskát akarja. - Azért, mert csökönyös.
Igen, valóban az.
- Ráadásul okoskodó. - Ez is igaz.
Ne váltson témát! Ha nem szereti, mondja meg neki!
Vessünk véget ennek a bolondságnak!
Végeztem!
Remek.
De nem jött ki a folt, kedvesem.
Ezért kell hazamennünk, hogy átöltözhessek.
Azért köszönöm, Juana. Maga egy kincs.
- Mehetünk, kisasszony? - Menjünk!
Levelet nem találtam. Viszont…
Ez azé a nőé. Egész biztos.
- Nem vagyok gyáva! - Bizonyítsa be!
Ez az öné.
A múltkor hagyhattam ott.
Amikor megkérdezte, miért nem hívott randevúra.
Félő, hogy kezdek rögeszméssé válni.
Ha elveszítem Santiagót, magunkra maradunk.
Nem így lesz.
Teszek róla.
Mert meg fogom akadályozni.
Santiago önfejű, de én is az vagyok. Tudom, hogy tántorítsam el a szándékától.
Casas kisasszony?
Megkérdeztem, melyik szobában van.
Ezt önnek hoztam.
Köszönöm! Nagyon kedves öntől.
Mondja csak: mi szél hozta?
A minap igen lehangoltnak tűnt.
Meg akartam nézni, hogy jól van-e.
- Szabad? - Parancsoljon!
Elnézést!
Gabriel!
Gabriel, én vagyok az.
Sürgős ügyben jöttem.
Alicia, kérem, maradjon itt!
Ne aggódjon!
Jó.
- Szervusz! - Szervusz!
Nem beszéltünk pár napja, de szívességet kérnék.
- Emlékszel Torres úrra? - Igen, ő az a firkász.
- Nem tud dönteni Cristinát illetően. - Elcsavartad a fejét. A vak is látja.
Ha meglát minket együtt, talán letesz rólam.
Szervusz, Elena!
- Ez nem az, aminek hiszed. - Nem. Rosszabb.
Lelepleztelek.
Kokettáltál az úrnőd volt udvarlójával.
- Szerencsére nem hallott meg minket. - Ismerd el!
Gabriellel ismerjük egymást egy ideje.
Azt hiszed, hogy Cristina nem tudja? Ő megértőbb, mint a te úrnőd.
Már nem az úrnőm. Elbocsátottak miattad.
Ha nem pofoztad volna fel Albát, még lenne állásod.
Te vittél rá.
Kis híján leváltottak a mesterkedéseitek miatt.
Az állásodat akarom.
Mindent meg fogok tenni, hogy megszerezzem.
Inés!
Mi az a doboz?
Carlota kisasszonynak jött.
Carlotának?
Add csak! Odaviszem neki.
Kisasszony, nagyon sok a dolgom.
Jó. Egyenesen előre!
Carlota!
- Mi a baj? - „Mi a baj?”
A tréfái cseppet sem viccesek! Ezt a dobozt önnek küldték.
Nekem?
Igen, önnek.
- Sajnos nem én ötöltem ki ezt. - Elég!
„A Zapico család szeretettel meghívja Doña Carlota Mencíát egy szeánszra,
amelyet Carmen Soler, a jeles médium tart.”
Carmen Soler.
Sara, olvasd tovább! Én nem bírom.
„Ez a meghívás a család többi tagjára is vonatkozik.
Tartsanak velünk e rémisztő estén!”
- Carlota, jól vagy? - Nem. Mindjárt elájulok.
Engem hívtak meg! Engem!
Találkozhatok Carmen Solerrel, a legkarizmatikusabb médiummal.
Aki megidézte Gustavo Adolfo Bécquer, Benjamin Franklin és Kolumbusz szellemét.
Ne menjen el! Túl fiatal és befolyásolható.
Nem gondolja, hogy már késő ezen aggódni?
A döntés egyvalaki kezében van.
FRANCIA-SPANYOL HÁZASSÁG
Az a gazember!
Apám!
Mit akartok?
Zapicóék meghívták Carlota kisasszonyt és a családot egy szeánszra.
Elmehetünk? Kérem! Kérem szépen!
Én üzleti vacsorára megyek, de Bianda kisasszony elkísérhet titeket.
Cristina, találkozhatsz Santiagóval.
Ilyen könnyen ment? Általában könyörögnünk kell.
Ez lesz életem legboldogabb estéje. Carmen Solert az egész város ismeri!
- Lehet, hogy az újságban is… - Ne!
Máris visszaadom, apám.
Mi ez a tekintet, Carlota?
Nincs benne semmi Carmenről.
Alig néztél bele. Hadd nézzem!
- Nincs róla semmi. - Mi folyik itt?
Hagyjátok már azt az újságot!
Megnősül?
Eduardo megnősül.
A nő egy francia nemesi család sarja.
Egy kis hercegnő.
Szép lány.
Vajon mióta jegyesek?
Félre ne értse!
Ezek csupán a sértett büszkeségem könnyei.
Előttem nem kell tettetnie.
Hívassa meg Estherrel Santiagót!
Ő lesz a férjem, és boldogabbak leszünk, mint ez a züllött pár.
Nagyon hosszú esténk lesz.
Ez az istenverte doboz!
Az istenkáromlás a kávézók hátsó részébe való, fiam.
Igen eredeti kis tárgy ez, nemde?
Nem ön nyitotta ki.
„Idézze meg a szeretteit!”
Sosem szeretted a tréfákat. Ünneprontó vagy.
Apád is ilyen volt. Isten nyugosztalja!
Folyton morgolódott.
Rajtam kívül senki sem tudta mosolyra fakasztani.
Csak nekem van humorom ebben a házban.
Már hónapok óta szeretnék részt venni Carmen egyik szeánszán.
Hátha sikerül megidéznünk a kuzinomat.
Anyám, inkább az életet kellene megbecsülnünk.
Ez mit jelentsen?
Nem tartasz velem a médium szeánszára?
Dehogynem. Zapicóéknak pompás borospincéjük van.
Hallottad a fiamat, Adelita. Ha szeretnél pihenni este…
Hogy lemaradjon valami fontosról? Muszáj jönnie.
Hagyd már szegény leányt!
Azt csinál, amit szeretne. Nem akarom kényszeríteni.
Úgysincs jobb dolgom.
Akkor mindhárman megyünk.
Ha megbocsát.
A Bellis perennist viheted a szobádba.
És adok egy kis ajándékot is.
Ajándékot?
Nekem?
Amióta megszidtad a fiamat, más ember lett.
Talán Carmen Solernél is erősebb képességeid vannak.
Minden csodálatos, anyám. A virágok, és főleg az anyagok…
Megfogadtam a tanácsodat.
Igen, tudom. Milyen kár, hogy nem láttuk, hogy reagáltak a meghívókra!
Nézd! Ez a szellemtábla körüli ülésrend.
De Monsalve úr mellé akar ültetni, anyám?
Hogyne. Hátha a nagy ijedségben kibontakozik valami közöttetek.
Ön szerint nem remek ötlet?
Kissé vakmerő. Talán korai, nem gondolja?
Igen, anyám. Josefinának igaza van. Talán még korai.
Ne játszd az ártatlant! Nincs itt az apád.
Ezt rendezd el! Én megnézem, hogy áll az agapé.
Lehettél volna kissé erőszakosabb.
Szóval az én hibám?
Nem én próbáltam oly csúnyán féltékennyé tenni magamat.
Lehet, hogy csúnya volt a módszerem, de hatékony.
Kérlek, ne! Még meglátnak.
- Elég! - Nem fognak.
- Az őrületbe fogsz kergetni. - Jó, mert te is engem.
Meg kell szabadulnunk Monsalve úrtól.
Ha a fekete ruhám a gond…
Tökéletesen odaillő.
Nem is mennék más öltözékben egy szeánszra.
Az édesanyja büszke lenne.
Végignéztem, ahogy a nővéreit bevezették a társaságba, és bevallom,
önt fogom a legjobban hiányolni.
Mert magára marad.
Mert már nem fog a csínyeivel háborgatni.
Ott eszébe ne jusson ilyesmi!
Ne feketítse be a Mencía nevet! A csínyeit tartogassa itthonra!
- Nem értem ezt a közönyt. - Carlota, szellemek nem léteznek.
Úgy beszélsz, mint Darwin földi képviselője.
Kisasszony, ön hisz ebben?
Nem tudom, mit mondjak erre.
Vannak, akik kihasználnak másokat, hogy…
Carmen Soler nem olyan.
Még nem láttátok, mire képes.
Honnan ez a bizonyosság?
Onnan, hogy ő a spirituális és a materiális világ között él.
Érzékelésen túli érzékelés és érzékenység jellemzi.
És ha rád néz, belelát a lelkedbe.
Carmen Soler páratlan teremtés.
Az életünk örökre meg fog változni.
Majd meglátjátok.
A Mencía nővérek!
A díszvendégem.
Várod, hogy találkozz Soler asszonnyal?
Szeretném tudni, hogyan készült a doboz.
Tudtam, hogy te értékelni fogod.
Megkértem az apámat, hogy írasson egy cikket Santiagóval.
Hogy véletlenszerű legyen a találkozás. Nem hagyjuk, hogy az a céda ellopja.
Nyilván a céda volt a következő.
CÉDA
Ennél „a másik nő” is jobb.
Kedvesem, gyere velem! Beszélni szeretnék az udvarlóddal.
Monsalve úr!
Igen. Bocsássanak meg!
De Orbe asszony!
Kis híján megfulladt miattunk. Isten őrizz!
Most jár először szeánszon?
Felkapott dolog, de rám nincs nagy hatással.
Kötélből vannak az idegeim.
Ki hitte volna? Csak a magam nevében beszélhetek.
Engem érdekelnek a paranormális dolgok, de hiszékeny vagyok.
Ne aggódjon! Ott leszek ön mellett.
Ha megijed, megnyugtathatom.
Hihetetlen, hogy Carmen Soler eljött, hiszen rendkívül elfoglalt.
Úgy hallom, sokan el szoktak ájulni.
- Inkább az élőktől kellene félnünk. - Elnézést!
Ezt ne feledd! Mikor is halt meg a kuzinom?
Alba kisasszony, válthatnánk pár szót?
Mit szeretne?
Hallottam a vitájáról Alicia Casas kisasszonnyal.
Bocsásson meg, hogy beleszólok, de kérem, gondolja át a dolgot!
Casas kisasszonynak rossz napja volt, de nem talál jobb gardedámot.
Kivéve önt. Ön igen tehetséges.
Szeretném, ha nekem dolgozna. Saját szobát és fizetést kapna.
Mindenkinek jobb lenne, ha eltűnnék.
De nem tehetem. Cristinának szüksége van rám.
Sajnálom, de a Mencía nővérekkel kell maradnom.
Gondolja át!
Ne mosolyogj rá! Csak felbiztatod.
Láttad anyámat. Nem lehetek undok. A családom hírneve a tét.
De legalább szórakoztató az úr.
Rendkívül.
És
nem fog gondot okozni.
Nem kellene ajándékokat elfogadnod. Nem érdekel mások véleménye?
Mi folyik itt?
Adela nagy ajándékot fogadott el Doña Paquitától.
Szép, ugye, Elena?
Nagyon kedvel téged.
Én is kezdem megszeretni, habár nem könnyű vele.
Szerinte jó hatással voltam Lázaróra.
És bevallom, tényleg megváltozott.
- Megint jössz a mesebeli herceggel. - Mesebeli? Én két lábbal állok a földön.
Ne légy naiv! Mindkettőtöket kihasznál.
Nem mindenki kegyetlen és gonosz, aki gazdag.
Egyesek jólelkűek, és valódi érzelmeik vannak.
Mit gondolsz, Elena?
Hogy sajnos nem mi döntjük el, kibe szeretünk bele.
Ne nevessenek! Ez csak véletlen egybeesés.
Meglep, hogy itt látlak.
Szólított a kötelesség.
Megfognád?
Szeretnék bocsánatot kérni, amiért nem voltam tapintatos a minap.
Jó, hogy őszinte vagy.
Eduardo nem volt az. Megnősül, tudtad?
Egy francia arisztokratát vesz el. Benne van az újságban.
És hogy viseled?
Bánt. Nem tagadom.
De most már megértem a helyzetedet.
Tudom, milyen két ember között őrlődni.
Az érzéseinkre nem hathatunk. Elsősorban a barátod vagyok.
Beszélhetsz a másik nőről.
Szerintem ez nem jó ötlet.
Úgy véled, nem jönnék ki vele?
Vagy talán ismerem?
- Ne erőltesd, Cristina, mert… - Nem. Nem akarlak zavarni.
De ismerem?
Hölgyeim és uraim, máris kezdődik a szeánsz.
Fogják meg egymás kezét!
Tárják ki az elméjüket!
Készen állnak ellátogatni a túlvilágra?
Hölgyeim és uraim, bemutatom az elképesztő és csodálatos Carmen Solert!
Sok energiát érzékelek ebben a teremben.
Más világokból származó rezgéseket.
Nyilvánvaló, hogy egy elveszett lélek kíván megosztani valamit egyikükkel.
VISZONTLÁTÁSRA
- H… - H…
- I… - I…
- T… - T…
- S… - S…
- Z… - Z…
- E… - E…
- G… - G…
Ő…
Ő.
Hitszegő.
HITSZEGŐ
Hitszegő. Ki az?
Hitszegő van köztünk?
Mencía nővérek,
legyenek éberek!
Könnyebb kivédeni az orvul támadót, ha számítanak rá.
A hitszegő önök között ólálkodik.
Soler asszony?
Soler asszony! Elárulná a szellem nevét, aki megszállta önt?
Nem. Nem fedte fel a kilétét.
De nem az édesanyja az.
Ő békében eltávozott ebből a birodalomból,
ahol azok a szellemek kóborolnak, akiknek elintéznivalójuk van.
Folytassuk! Szorosan fogják egymás kezét!
Egészen biztos, hogy nem látott egy alacsony nőt,
akinek szarkalábai vannak, és gödröcskéje az állán?
Sajnálom, de a kuzinja nem jelent meg.
De egyes szellemek tünékenyek.
Igen. A kuzinomra ez igen jellemző.
Egy újabb szeánsz keretében ismét megpróbálhatom.
- Minden rendben van? - Igen.
Nem akarta felfrissíteni magát? Csatlakozom önhöz.
Később beszélünk, Soler asszony.
Mondani kíván valamit?
Nyilván tudja, mit gondolok önről. Hagyja békén az anyámat!
Azért, mert nem kedvel?
Vagy fél, hogy elmondom, amit önről tudok?
Egy szavát sem hiszem el annak a nőnek.
De legalább Carlota érzéseivel nem játszadozott.
Mi vagyunk a hitszegők. Nem minket árulnak el.
Szeretem őt. Kérlek, ne szólj egy szót se!
Sejtem, mire célzott Carmen Soler a hitszegővel.
Alba felkérte Elenát gardedámnak.
Úgy láttam, máshol járt a szeánsz közben.
Nem hisz a túlvilágban?
A hitem nem hatott ki a szeánszra.
Szörnyű, amit a szülei tettek önnel.
De megbánták.
Nem ad nekik még egy esélyt?
Nem tudom, mire céloz. Ha megbocsát…
Elnézést!
Semmi baj.
Nos…
Feljön velem átöltözni, Josefina?
Bianda kisasszony!
Bianda kisasszony, jól van?
Hagyjon békén!
- Sosem láttam ilyen feldúltnak. - Kérem, hagyjon magamra!
Carmen Soler zaklatta fel.
Ön mindent észrevesz.
Jó. Mondja el, ami a szívét nyomja!
Természetesen egy szót sem írok róla a cikkemben.
Lehet, hogy kiderített önről valamit, hogy meglepje.
- Nem erről van szó. - Akkor milyen üzenetet adott át?
Tud arról, hogy megszakítottam a kapcsolatot a szüleimmel.
Azt hittem, meghaltak.
Számomra igen.
Nem ilyen lányt akartak.
Amikor a legnagyobb szükségem volt rájuk, utcára tettek.
Sajnálom.
Semmi baj.
El akarja lopni a gardedámomat?
Nem illetlenség az ismerősei háta mögött ármánykodni?
Nem ármánykodtam. Csak felmerült.
Ne aggódjanak! Visszautasította az ajánlatomat.
Habár hezitált.
Lehet, hogy nem érzi magát olyan jól önöknél, mint gondolják.
Azt vártam, hogy rögtön elutasítja.
Santiago megcsókolt.
Nem örül?
Érzek valamit egy másik nő iránt.
Ez azé a nőé. Egész biztos.
Ez az öné.
Nem adok nekik még egy esélyt.
Miattuk vagy saját maga miatt?
Nem…
akarom megbántani.
De én talán megbántanám.
Szerencséje van, ugyanis szeretek kockáztatni.
Ez Cristina volt?
- Mit keresel itt? - Te mit keresel itt?
Ez az én szobám.
Zajt hallottam, és másokra számítottam.
Nem csak te lepődtél meg.
De ismersz annyira, hogy tudd, én nem tagadom meg magam.
Cristina kisasszony, kérem, ha szereti a barátnőjét…
Őt is és önt is, Josefina. Én vagyok az utolsó, aki ítélkezne.
- Eduardo gyermekét várom. - Mencía kisasszony?
- Ne! - Mencía kisasszony!
Ezt fogd meg!
Mencía kisasszony?
Mencía kisasszony!
Mencía kisasszony! Jól van?
Elég sötét van. Levertem a vázát. Elnézést kérek!
Az anyósomtól kaptam. Szívességet tett vele.
Lemegyünk?
Milyen furcsa!
Szellemek vannak itt.
- Nem is kevés. - Nyugodjon meg! Ott jön Cristina.
Te sikítottál, Cristina?
Igen, de ne aggódjanak! A sötétség járatta vele bolondját.
Érthető. Mindannyian feszültek vagyunk.
Ma este nem lesz könnyű elaludni.
Ne aggódjanak! Jól vagyok. De késő van. Ideje hazamennünk.
- Igen. - Ezt az estét nem feledem.
Én sem. Menjünk!
Felkeresem Carmen Solert.
Ne legyen ilyen hiszékeny!
Mindenki abban hisz, amiben akar, fiam.
Kérlek, ne gyötörj!
Remekül áll.
Tetszik? Az édesanyjától kaptam.
Nagyanyámé volt.
Komolyan?
Nem tudtam. Ne higgye, hogy kihasználom az édesanyját!
Nem, dehogy.
Az Carmen Solerre jellemző.
Ön mindent megtesz anyámért.
Ha annyira szereti, hogy ezt önnek adta…
Jó éjszakát!
Megmondom őszintén, szerettem volna több időt tölteni önnel,
de egyszer csak felszívódott.
Olyan vagyok, mint Carmen Soler megoldatlan rejtélyei.
Bájos pár lesz belőlük.
- Mennem kell. - Biztos benne?
- Pompás volt. - A lánya jobbat érdemel.
Ki kell tűznünk az eljegyzés napját.
Bianda kisasszony!
Igen?
Képes lenne most magára hagyni a nővéremet?
Nem, dehogy.
Akkor miért fontolgatta Alba ajánlatát?
Nem tudom, mit mondjak. Majd imádkozom a kilenced alatt.
Tudja, mit gondolok?
Ön mindent tud rólunk, de mi mit tudunk önről?
Elég ebből a színjátékból!
Beszélnem kell veled.
Nekem is önnel. Jöjjön be!
Kezdje ön!
Azt hittem, te vagy a másik nő.
Összeállt a kép a fejemben.
A legyeződ, az, hogy hezitáltál…
Amikor eltűntetek a szalonból…
Hálátlan vagyok.
Nem érdemlem meg a barátságodat.
Nem, kisasszony.
Én nem érdemlem meg a bizalmat.
Hisznek a jelekben?
Én régen kétkedő voltam.
De ezt… Carmen Soler sem jósolhatta volna meg.
Vagy mégis?
A feliratot fordította: Gribovszki Réka