‫מה אם אגיד לכם שתוכלו לחשוף‬ ‫את הסודות של החברים הכי טובים שלכם?‬
‫לא? באמת?‬
‫בטוחים שזה לא מסקרן אתכם אפילו קצת?‬
‫סודות? אין לי סודות.‬
‫מישהי שגדלה כמוני במנזר נוטה להקרבה עצמית.‬
‫אני לא עושה פוזות.‬
‫אני צריכה עוד זמן לחשוב.‬ ‫בואו נשמע מחוזפינה.‬
‫לדעתי, זה לא בסדר לרצות לדעת‬ ‫סודות של אחרים.‬
‫לא סתם אלה תשוקותיהם הכמוסות ביותר, נכון?‬
‫אנחנו לא צריכות להסתתר יותר.‬
‫חוץ מזה, בשביל מה לחשוב על דברים‬ ‫שלעולם לא יקרו?‬
‫בחיים לא.‬
‫זה בלתי אפשרי, נכון?‬
‫כן, אני יודעת מה אתם מקווים לראות עכשיו.‬
‫התינשאי לי?‬
‫למה ציפיתם? לסצנה רומנטית קטנה עם מר טורס?‬
‫לא למדתם כלום.‬
‫שיעור שש במדריך,‬
‫"חלומות הם מותרות‬ ‫שבת לוויה לא יכולה להרשות לעצמה."‬
‫למרות שלפעמים אני רוצה לומר,‬ ‫"לעזאזל עם המדריך הארור".‬
‫במיוחד בזמנים כאלה.‬
‫"דון פדרו, אני רוצה שתדע‬ ‫שאתה כמו אבא בשבילי."‬
‫לא, משפחת מנסיה.‬ ‫"משפחת מנסיה היא כמו המשפחה שלי.‬
‫"לכן אני רוצה לומר לך את האמת.‬
‫"אני לא יכול להתחתן עם כריסטינה.‬
‫"כי יש לי רגשות כלפי מישהי אחרת."‬
‫תיהנו מהאושר החולף הזה.‬
‫כי זה הרגע‬ ‫ממש לפני שהסיפור האהבה שלנו משתבש.‬
‫- בנות הלוויה -‬
‫- שיעור מס' 6: הרצונות שלך‬ ‫אינם בראש סדר העדיפויות -‬
‫- שתים עשרה שעות קודם לכן -‬
‫אם הייתי אדם מאמין, הייתי מתפללת.‬ ‫אני לא, אז עליי לבטוח ברפואה.‬
‫מיס…‬
‫זה קרה שוב?‬
‫מי מת?‬
‫כריסטינה לא מרגישה כל כך טוב.‬
‫זה ייקח רק רגע.‬
‫היא טירונית. זה לא ייקח רק רגע…‬
‫ה"טירונית" הזו תדע לאבחן אותך במדויק.‬
‫"חטטניתיס."‬
‫לכי לישון. בואי נזוז.‬
‫מיס כריסטינה, את בסדר?‬
‫כן, אני בסדר.‬
‫אל תשקרי לי. ראיתי את אחותך‬ ‫ואת מיס ביאנדה נכנסות. תפתחו!‬
‫תפתחו, או שאספר לדון פדרו.‬ ‫-שרה, תפתחי את הדלת.‬
‫אלוהים אדירים.‬
‫באיזה חודש היא?‬
‫חודשיים.‬
‫אדוארדו… איזה נבל.‬
‫אתן שתיכן ידעתן?‬
‫בסדר. תירגעי.‬
‫צריך להודיע לד"ר אגילר.‬
‫כדאי שאני אלך. אני זריזה יותר.‬
‫את תישארי כאן. עשית מספיק.‬
‫היא לא טועה.‬
‫לפחות היא לא דחפה אותי במדרגות.‬
‫זה כואב?‬
‫לא.‬
‫זה גרוע?‬
‫הרבה נשים הרות‬ ‫חוות דימומים בחודשים הראשונים.‬
‫זו לא הפלה. הדם נראה דרמטי. אל תדאגי.‬
‫את מנסה להדליק את זה כבר רבע שעה.‬
‫תוכלי לסדר את זה בבוקר.‬
‫צריך לטפל בבעיות מיד.‬ ‫אחרת, הן רק גדלות מיום ליום.‬
‫רק ניסיתי לעזור לך.‬ ‫-את תמיד חושבת שאת הכי חכמה.‬
‫אם הייתי הכי חכמה, לא היינו כאן.‬
‫זה נכון.‬
‫אבל רק דבר אחד חשוב עכשיו.‬
‫שזו תהיה רק אזעקת שווא.‬
‫את לא רואה את המצב בקור הרוח הנדרש.‬
‫מיס כריסטינה עדיין צעירה.‬ ‫יהיו לה עוד ילדים!‬
‫ברור שאין לך מושג מה זה לאבד ילד.‬
‫סליחה שאני כל כך קשה.‬
‫אבל זה יהיה עדיף עבור כולם.‬
‫בשביל מיס כריסטינה. בשבילך.‬
‫אפילו בשביל סנטיאגו.‬
‫לעזאזל. זה כואב.‬
‫התאהבת בה, נכון?‬
‫תפסיק…‬
‫אתה לא מוצא חן בעיניי.‬ ‫מיד ידעתי שיש ביניכם משהו.‬
‫ראיתי שיש משהו גם ביניכם.‬
‫חשבת שקניתי את הטריק הזה כדי שאקנא?‬
‫אתה ממש חד הבחנה!‬
‫גם אתה.‬
‫למרות שזה לא הדבר היחיד שיש לנו במשותף.‬
‫נבל.‬
‫מנוול.‬ ‫-האף שלי. לעזאזל!‬
‫בן של…‬
‫איום ונורא.‬ ‫-אלוהים אדירים.‬
‫חמש שנים עברו,‬ ‫והנה אני כאן, רב עם איזה חובבן.‬
‫אני טיפש.‬
‫אני לא חולק על דעתך.‬
‫היא תנטוש אותך כמו שהיא נטשה אותי.‬
‫אל תנסה להניא אותי מזה.‬
‫אני לא אתערב יותר.‬
‫אבל אני מכיר אותה.‬
‫בדיוק כשנראה שהכול יהיה בסדר, היא תעזוב.‬
‫היא הפכה לבת לוויה כדי לברוח,‬ ‫וזה לא ישתנה.‬
‫דון פדרו!‬ ‫-לא!‬
‫זוזי!‬ ‫-כריסטינה סובלת מאוד.‬
‫אל תאמרי לי איך היא מרגישה!‬ ‫אני גידלתי אותה!‬
‫בדיוק! את רוצה שהיא תתעמת עם אבא שלה ככה?‬
‫תפסיקי להכניס לי מילים לפה.‬ ‫-אני יודעת מה את חושבת.‬
‫את מדברת שטויות. למה שאספר לו משהו?‬
‫את לא תספרי?‬ ‫-ברור שלא!‬
‫הרופא בא לבית שלו, נכון?‬ ‫-כן.‬
‫חייבים להגיד לדון פדרו שהוא כאן.‬ ‫אי אפשר להסתיר אותו.‬
‫את זזה או שאני אזיז אותך?‬
‫אין הרבה זמן.‬
‫אבא שלך למטה.‬
‫דוקטור, בבקשה אל…‬ ‫-שרה, לא.‬
‫אל תדאגי. אנגוסטיאס איתו.‬
‫זוזי.‬ ‫-עכשיו.‬
‫זוזי!‬ ‫-תירגע, דון פדרו.‬
‫אני לא יכול! יש לי רופא שרלטן בבית.‬
‫כן, אני יודעת,‬ ‫אבל אל תעלה למעלה, לא משנה מה.‬
‫למה?‬ ‫-ובכן…‬
‫הוא בודק אותה.‬ ‫-אז מה?‬
‫ובכן, כריסטינה היא כבר אישה.‬
‫עם המבוכה והצניעות שלה.‬
‫זה לא משהו רציני.‬
‫נראה לך שהייתי שותה משהו אם הייתי מודאגת?‬
‫את מתכוונת לשתות?‬
‫בכל פעם שהצעתי לך משקה, תמיד סירבת.‬
‫טוב, רק הפעם.‬ ‫-פדרו.‬
‫חוליאן. מה שלום הבת שלי?‬
‫יש לה כלורוזה.‬
‫מחסור בברזל. זה קורה להרבה בנות בגילה.‬
‫עליה לנוח ולאכול טוב.‬
‫לפני כמה ימים היא התמוטטה בזמן שרקדה‬ ‫בלי סיבה נראית לעין.‬
‫אתה בטוח שזה לא משהו רציני יותר?‬
‫זה לא.‬
‫אפשר לראות אותה?‬
‫כמובן.‬
‫היא עדיין לא יצאה מכלל סכנה.‬
‫אסור לכריסטינה לעשות מאמץ פיזי‬ ‫או להיקלע ללחץ נפשי.‬
‫תודה, דוקטור.‬
‫לא יודע איך הצלחת לשכנע אותי.‬
‫אלווה אותך לדלת, ד"ר.‬
‫אני לא מבינה למה לא הצלחתי להגיב.‬
‫זה נורמלי.‬
‫היא אחותך.‬
‫בכל זאת, את תמיד ידעת מה לעשות.‬
‫אני הרבה יותר מבוגרת ממך.‬
‫ראיתי יותר דברים.‬
‫אבל אנחנו לא יודעות אם התינוק…‬ ‫-תאמיני.‬
‫אולי היא לא חסרת מזל כמו אחרים.‬
‫עכשיו אתם מבינים‬ ‫למה הרצונות שלי לא חשובים?‬
‫לעולם לא אסלח לעצמי אם אנטוש אותה.‬
‫כי למרבה הצער, אני מכירה את ההרגשה.‬
‫גם אם זה אומר…‬
‫מה שזה אומר.‬
‫בוקר טוב, אינס.‬ ‫שרה, חשבתי שתהיי בשיעור, תולעת ספרים.‬
‫סנטיאגו, אל תעכב אותי.‬ ‫הפסדתי שיעור פיזיולוגיה.‬
‫שלום.‬
‫-שלום.‬
‫כן, כבר אמרתי לך שלום.‬
‫אדבר עם דון פדרו וכריסטינה.‬ ‫-זה לא זמן טוב.‬
‫זה אסון! אני לא מצליח להבין את זה.‬
‫למה הדואר לא בחדר העבודה שלי,‬ ‫איפה שאני תמיד משאיר אותו?‬
‫היית ער כל הלילה. אולי הזזת אותו או…‬
‫את מטילה בי ספק, מרתה?‬
‫זה לא ייאמן!‬ ‫-דון פדרו.‬
‫סנטיאגו, לא ראיתי אותך. למה אתה פה?‬
‫רציתי לדבר, אבל אני מבין שלא ישנת,‬ ‫אז אני אלך לי לדרכי.‬
‫כריסטינה חולה.‬
‫ד"ר אגילר אומר שזה מחסור בברזל‬ ‫ושהיא צריכה לנוח ולאכול טוב.‬
‫איזו הקלה שזה לא רציני.‬
‫כן, זה היה לילה קשה.‬ ‫בוא לחדר העבודה שלי. קדימה.‬
‫אתה אוהב את הרופאים החובבנים האלה?‬
‫עם כזה שם…‬
‫מאז מה שקרה לאיזבל,‬ ‫אני לא יכול לסבול רופאים.‬
‫איפה הדואר הארור?‬
‫דון פדרו.‬
‫רואה? אני לא חושב בהיגיון‬ ‫כשהשרלטנים האלה בסביבה.‬
‫ועכשיו תהיה לנו רופאה במשפחה.‬
‫בבית הזה קורים דברים שמעולם לא דמיינו.‬
‫חלקם לא טובים במיוחד, אבל חלקם גם מצוינים.‬
‫כמו מערכת היחסים שלך עם כריסטינה.‬
‫זה הדבר היחיד ששימח אותי מאז…‬
‫אני צריך קצת שרי כדי להירגע.‬
‫אתה יודע מה?‬
‫אני אצטרף אליך.‬
‫ממתי אתה שותה כל כך מוקדם?‬
‫מאז… אף פעם?‬
‫אם פעם…‬
‫יקרה לי משהו…‬
‫כמובן.‬
‫הבנות שלך הן המשפחה שלי.‬
‫תמיד אהיה שם בשבילן.‬
‫מה אתה רוצה?‬
‫לצאת מכאן מדדה כשיכור?‬
‫על מה רצית לדבר?‬
‫שום דבר חשוב.‬
‫לא.‬
‫ידעתי שזה יקרה.‬
‫אל תשתיקי אותי!‬
‫אלוהים.‬
‫אני לא יודעת אם אצליח למנוע מאימא שלך…‬
‫לחתן אותך עם מר מונסלבה היצור.‬
‫את באמת רוצה להתחתן איתו?‬
‫אסתר!‬
‫ילדתי, את עדיין במיטה?‬
‫למה את מחייכת? מה קרה?‬ ‫-אני מחייכת כי התעוררתי מאושרת.‬
‫זה לא יחזיק הרבה זמן.‬
‫זה מהאחיות מנסיה.‬
‫כלורוזה?‬
‫כריסטינה המסכנה. אני אלך לבקר אותה.‬
‫אני אבטל את הפגישה עם מר מונסלבה.‬
‫תבטלי אם את רוצה, אבל תפסיקי להתעצל.‬ ‫כריסטינה מחכה. קדימה.‬
‫אני אטפל באימא שלי.‬
‫את עולה או שאני ארד?‬
‫זה לא מצחיק אותי.‬
‫בוקר טוב, גברת פקיטה…‬ ‫את נראית אלגנטית מהרגיל.‬
‫הבן שלי לא מגיע היום, אז אני מנצלת את זה.‬
‫באמת? לזארו לא מגיע?‬
‫עסוק עם העסקאות שלו,‬ ‫שאף פעם לא מצליחות.‬
‫בואי ננצל את ההזדמנות כדי שתעבדי קצת.‬
‫הגיע הזמן.‬
‫זה היה מצער לגבי בת הדודה שלי.‬ ‫היה לי קשה להשלים עם זה,‬
‫אבל הבוקר התעוררתי וחשבתי לעצמי,‬
‫"בואי נפיק את המרב מהחיים‬ ‫לפני שנהפוך למזון תולעים."‬
‫גברת פקיטה,‬ ‫את לא מתארת לעצמך כמה אני שמחה!‬
‫כן.‬ ‫-חשבת על גבר כלשהו?‬
‫כמובן. איך יכולתי שלא?‬
‫אני רוצה מישהו ש…‬
‫גברת פקיטה!‬
‫כן. אל תתחסדי! קדימה. בואי נלך!‬
‫מה איתו?‬
‫ארנסטו דה לה קוואדרה. נשוי, עם הרבה חובות.‬
‫אופרסיו קסטרו הסתכל עליי.‬
‫כי הוא פוזל, גברת פקיטה.‬ ‫-לא אכפת לי.‬
‫אני מותשת.‬
‫שעתיים של טיול, ולא יצא מזה כלום!‬
‫אם תקשיבי לי טיפה‬ ‫ותפסיקי להסתכל על גברים לא מתאימים…‬
‫יודעת מה, גברת פקיטה?‬
‫כשהפכתי לבת לוויה, היה קשה ללמוד את זה.‬
‫אבל אלנה וחוזפינה‬ ‫לימדו אותי שלהיות בת לוויה‬
‫פירושו להיות שמחה ולשמח אחרים.‬
‫- נישואי אצולה צרפתית וספרדית -‬
‫בואי נראה.‬
‫עוד לא ניצחת. מי שפוגעת לו בלב, מנצחת.‬
‫זה סדיסטי. אני מתה על זה.‬
‫ידעתי שטיפול ההלם שלי יעבוד.‬
‫את רוצה לומר שזה בריא‬ ‫לשחרר את הכעס והשנאה שיש בך?‬
‫מה שאני רוצה לומר‬ ‫זה שהאמת היא שנשים יכולות להסתדר לבד.‬
‫הן לא זקוקות לגברים בשביל שום דבר.‬ ‫גם לא בשביל לגרום לעצמן עונג.‬
‫מה אמרת?‬
‫היא רעבה. תגידי להם שיביאו לנו משהו.‬
‫תלכי איתה, חוזפינה?‬
‫כמובן. נזוז?‬
‫תוכחתך כלפי גברים היא ראויה ביותר,‬ ‫לאור פעילויות הפנאי האחרונות שלך.‬
‫יהיה גרוע יותר להכחיש את מה שאני מרגישה.‬
‫אני לא אכחיש את זה.‬ ‫לא אעשה את זה בגלל שאומרים שזה חטא.‬
‫איך זה חטא אם זו אהבה?‬
‫את מוכנה לאבד הכול למענה?‬
‫את חושבת שכל זה בגלל ששמעתי על אדוארדו?‬
‫את עדיין חושבת עליו כל כך הרבה?‬
‫תני לי חץ.‬
‫כל הכבוד!‬
‫לא, בבקשה, דון פדרו.‬ ‫אני לא רוצה להטריד אותה.‬
‫אודיע למיס זאפיקו שאתה כאן. תסלח לי בבקשה.‬
‫אתה כבר הולך? אם לא, תוכל לחכות יחד איתי.‬
‫אני חושב שאנחנו צריכים להיות חברים.‬
‫מכיוון שכריסטינה ואסתר‬ ‫הן החברות הכי טובות,‬
‫הארוסים שלהן צריכים להיות…‬
‫מונסלבה.‬ ‫-כן?‬
‫מי סיפר לך שכריסטינה ואני מאורסים?‬
‫יש דיבורים.‬
‫יש דיבורים?‬ ‫-בעיר, כן.‬
‫בעיר?‬ ‫-כן.‬
‫מוקד רכילות, הייתי אומר.‬
‫סליחה שהרגזתי אותך.‬
‫אה! זה מפני שלא הכרזת עדיין על אהבתך?‬
‫מונסלבה…‬ ‫-כמובן. אני מבין.‬
‫אנחנו עדיין לא אנשי סוד.‬ ‫זה קשר שנבנה, כמובן.‬
‫אני חושב שאתחיל קודם.‬
‫אני אעשה את זה היום. כמה החלטי.‬
‫מר מונסלבה, איזו הפתעה.‬
‫אני יודע שדחינו את הפגישה,‬
‫אבל אימא שלך כתבה לי‬ ‫כדי לעודד אותי לבוא לראות אותך.‬
‫כן, אימא שלי מתחשבת ביותר.‬
‫פרחים. למיס מנסיה ולך.‬
‫שנצא לטיול?‬
‫מרגע שפגשתי אותך,‬ ‫לא היה יום אחד שבו לא חשבתי עלייך.‬
‫אתה מותיר אותי ללא מילים.‬
‫איזו אישה לא תרצה להתחייב לך?‬
‫אבל אני חייבת לומר שאני רוצה חיזור רשמי,‬ ‫לפי כללי הנימוס.‬
‫כן, כמובן. כמה חודשי חיזור לפני ההצעה.‬
‫חודשיים, שלושה, אולי חמישה.‬
‫שנה תתאים. או אולי שנתיים.‬
‫שנה?‬
‫אתה לא חושב ששווה לחכות?‬ ‫או שאולי אני לא מה שאתה צריך.‬
‫לא, הייתי מוכן לחכות לך כל חיי.‬
‫אני רק רוצה שתהיי מאושרת.‬
‫איתך, אני אהיה מאושרת.‬
‫אנגוסטיאס, אני רוצה לראות האחיות מנסיה.‬
‫צר לי לבשר ששרה הלכה ללימודים,‬ ‫וכריסטינה לא מרגישה טוב.‬
‫הן לא יוכלו לפגוש אותך.‬ ‫-תוכלי לשלוח להן את התנצלותי?‬
‫ביקשתי ממיס ביאנדה להיות בת הלוויה שלי.‬
‫לא עשיתי את זה כדי להרגיז אותן, אבל תראי…‬
‫זה אבא שלך?‬ ‫-הוא הצל שלי, אנגוסטיאס!‬
‫הוא עוקב אחריי לשירותים.‬
‫בקצב הזה אני אהיה רווקה זקנה,‬ ‫בת לוויה, או, גרוע מכך, אומנת!‬
‫תירגעי. לא נעלבתי.‬
‫את לא בנויה להיות אומנת.‬
‫הפתרון לבעיה שלך כרוך בהתנצלות נוספת.‬
‫אחרי מה שאליסיה עשתה לי?‬
‫החכמים מתקנים. זה מה שהביא אותך לכאן.‬
‫תתנצלי, ותוכלי לומר שלום לצל.‬
‫זה נשמע מפתה.‬
‫בן, מה אתה עושה שם?‬
‫אתה נראה כמו פיקוס קאריקה,‬ ‫הידוע בכינויו עץ תאנה.‬
‫את מכירה את אופרסיו קסטרו?‬
‫ברור שאני מכירה.‬ ‫עין אחת מסתכלת לכאן, השנייה לשם.‬
‫הוא סיפר לי שראה אותך הבוקר‬ ‫מטיילת עם בת הלוויה שלך.‬
‫כמו בחורה בשלה לנישואין.‬
‫זה מה שהוא אמר?‬ ‫הוא פוזל, אבל הראייה שלו חדה.‬
‫את לא רואה כמה שזה לא הולם?‬
‫את אימא, בשם אלוהים!‬
‫זה כל כך נורא‬ ‫שאני רוצה לבלות את שארית חיי עם מישהו?‬
‫יש לך אותי. את הבן שלך.‬
‫זו עובדה בחיים שילדים עוזבים את הקן.‬
‫זה לוקח די הרבה זמן. מתי אתה הולך?‬
‫אל תשני את נושא הדיון!‬ ‫-זה לא דיון!‬
‫זו האמת הפשוטה. אני מחפשת בעל.‬
‫תתרגל לרעיון. ואל תהרוס לי את היום.‬
‫אוי, לא ידעתי שאתה כאן.‬
‫אני יודע שאימא שלי ביקשה ממך למצוא לה בעל.‬
‫טוב, אני בת לוויה, ואם זה מה ש…‬
‫שטויות! רק אלמנים רודפי בצע‬ ‫ורווקים רודפים אחרי אימא שלי בשביל הכסף!‬
‫אם אצטרך לפטר אותך, אפטר!‬ ‫-סליחה, אבל רק אימא שלך יכולה לעשות את זה.‬
‫והיום היה נפלא.‬
‫לא ראיתי אותה מאושרת כל כך מאז…‬
‫למעשה, מעולם לא ראיתי אותה מאושרת כל כך.‬
‫אם אתה מודאג לגבי רודפי בצע, אני אפטר מהם.‬
‫אבל לצערי,‬ ‫אני לא בטוחה אם אצליח לסלק את כולם.‬
‫את מתכוונת אליי, אדלה?‬
‫מה מדאיג אותך?‬
‫אתה דואג לרווחתה‬ ‫או לזה שהיא תתחתן ולא תוכל לרשת הרבה?‬
‫אני לא יכול להאשים אותך באותו דבר?‬
‫הסיכה, הנשיקה החשאית…?‬
‫את חושבת שאימא שלי הייתה מקבלת‬ ‫את מה שקרה בינינו?‬
‫טעיתי. זה לא היה בסדר שנישקתי אותך.‬ ‫אל תדאג…‬
‫אני טעיתי שלא נישקתי אותך בחזרה בתשוקה.‬
‫אנחנו מתווכחים, אדוני.‬ ‫-וזה לא מרגש אותך?‬
‫לא יודעת. לא חשבתי על זה.‬
‫את היחידה שיכולה להשתיק אותי.‬
‫אני שונא את זה, אבל זה גם מטריף אותי.‬
‫הפסקת אש?‬
‫איפה חותמים?‬
‫אוי.‬
‫מה קרה? לא התעוררת?‬ ‫-אספר לך אם תעזור לי עם משהו.‬
‫יש לנו שיעור.‬ ‫-היה לנו שיעור.‬
‫את השפעה רעה, מיס מנסיה.‬
‫אף אחד לא משתמש בזה, ואני צריכה את זה.‬
‫למה לא התעקשת שהידיד שלך יבוא?‬
‫לא יצא לי להודות לידידך על הכיסא.‬
‫תוכלי להפסיק להשתמש בטון הזה‬ ‫כל פעם שאת אומרת "ידיד"?‬
‫הסקרנות של אחותך מובנת.‬ ‫אף פעם לא סיפרת לנו על קמילו.‬
‫כי הוא סתם חבר ללימודים. זה הכול. לא…‬
‫הוא לא נאה בעינייך?‬
‫לא יודעת. לא שמתי לב.‬
‫והוא יהיה רופא.‬ ‫-אז?‬
‫נשמע כמו מחזר טוב לחכמולוגית.‬
‫למה לא חשבת עליו ככה?‬ ‫יש לו את הדרישות של מחזר מושלם.‬
‫סליחה. ארוחת הצהריים מוכנה בגינה.‬
‫הם מחכים לכן.‬
‫אני צריכה להחליף בגדים.‬
‫סליחה על העיכוב. אחותי החליפה בגדים.‬
‫את נראית קורנת.‬
‫אני מרגישה טוב יותר, הודות למיס ביאנדה.‬
‫היא פעלה במהירות.‬
‫זה לא היה סיפור.‬
‫כן. זה כן.‬
‫כולנו אסירי תודה.‬
‫סנטיאגו?‬
‫אני אקח אותך.‬
‫תיהנו מארוחת הצהריים שלכם.‬
‫זה הדואר?‬ ‫-כן. הנה.‬
‫זה מבת דודתי סולדד.‬
‫- לכבוד מיס כריסטינה מנסיה דה קיירוס -‬
‫- אדוארדו אספינוסה דה מונייר‬ ‫פריז -‬
‫"לוטו של אהבה"?‬ ‫לא נוכל לשחק ב"נשיקת הארנבת" במקום?‬
‫אני אוהב את נשיקת הארנבת!‬
‫אתה ביישן מדי‬ ‫בשביל לשחק בלוטו של אהבה, מר מונסלבה?‬
‫אני?‬
‫לא, אני חושב על מיס מנסיה הצעירה.‬ ‫לא הייתי רוצה שהיא תהיה בהלם.‬
‫אני לא מזדעזעת בקלות.‬
‫לשם שינוי,‬ ‫אני יכולה לרכל בלי לרגל אחרי אנשים.‬
‫את בסדר? את עייפה?‬
‫אני בסדר.‬
‫את נראית קורנת.‬ ‫השמש עושה לך טוב. בניגוד אליי…‬
‫זוכר את אותו יום ראשון כשבאת לנהר?‬
‫היית בשמש כל כך הרבה שהתעלפת.‬
‫תגיד לי את האמת. לא שכחת את השמשייה שלך.‬
‫רצית להרשים אותי.‬
‫כן, רציתי להרשים אותך, אבל זה לא עבד.‬
‫היה עליי לעבור את כל זה‬ ‫כדי להבין כמה כולכם אוהבים אותי.‬
‫כולכם, כולל אותך.‬ ‫למרות הספקות שלך, הנה אתה.‬
‫כריסטינה…‬
‫יודע מה אני חושבת?‬
‫טבעי שהיו לך רגשות כלפי מישהי אחרת.‬
‫אבל אחרי מה שקרה לי,‬ ‫אני יודעת שאהבה היא משהו אחר.‬
‫זה זה.‬
‫סוף סוף.‬
‫אני אתחיל. אז בואו נראה…‬
‫שאלה. מהסוג שאני אוהבת.‬
‫את מטיילת עם אהובך,‬ ‫ובת הלוויה שלך עוצרת לדבר.‬
‫שניכם לבד בפעם הראשונה. מה את עושה?‬
‫אני יודעת מה הייתי עושה.‬
‫זה לאלה מאיתנו שיש להם לב.‬
‫את חייבת לספר.‬
‫הייתי מתקרבת אליו לאט…‬
‫עד שפנינו היו כל כך קרובות‬ ‫שהייתי יכולה להרגיש את נשימתו.‬
‫ואז, ברגע אחד…‬
‫הייתי נוגעת לו ביד.‬
‫כן, כמובן.‬
‫מה?‬
‫היד שלו שנוגעת ביד שלי זה די והותר.‬
‫נכון, מר מונסלבה?‬
‫כן.‬
‫אמת. מיהו האדם‬ ‫שאת לא יכולה להפסיק לחשוב עליו?‬
‫אפילו לא באמבטיה.‬
‫ואז האדם הזה צריך לענות.‬
‫מר טורס.‬
‫ואתה, סנטיאגו? אמת.‬
‫אני…‬
‫אתה לא חייב לומר כלום.‬
‫זה יהיה הכי טוב. כי לא כולנו טובים‬ ‫כמו אסתר בלחשוף את נשמתנו.‬
‫אני מבין. אני הייתי בוחר בחובה.‬
‫לך תביא עוד מיץ פירות.‬
‫באמת? זו החובה שאת בוחרת?‬
‫את תכריחי אותי להביא את המשרתות?‬
‫זה יחסוך לי את ההליכה.‬ ‫-אני מסכים.‬
‫הבא בתור?‬
‫יש עוד פתקים בלוטו האהבה.‬
‫בסדר, תורי.‬
‫זה יהיה משעמם.‬
‫אבל זה נכון, אין לי מה להסתיר.‬
‫אז יתייגו אותי כמשעממת ומייגעת.‬
‫- תפגשי אותי בחממה -‬
‫אבל זה היגיון בריא לדעתי.‬
‫אמת.‬
‫את חייבת לומר את האמת.‬
‫הוא שם. מה אני יכולה לומר לו?‬ ‫אני לא יודעת.‬
‫אני אאלתר. אני לא רעה בזה.‬
‫לא חשבתי שתבואי.‬
‫נתקלתי במרקיז אתמול בלילה,‬ ‫והוא סיפר לי שכששניכם ברחתם,‬
‫עזבת אותו בלי שום הסבר.‬
‫והייתי נחוש… להתוודות בפני משפחת מנסיה,‬
‫ולסכן הכול בשביל רגשותיי כלפייך.‬
‫זה יום רע להתוודות.‬ ‫-עדיין, הייתי עושה את זה.‬
‫אם את נשבעת שלא תעשי לי את אותו הדבר.‬
‫אני יודעת מה עליי לעשות.‬
‫סנטיאגו, אתה…‬
‫אכפת לי ממך.‬
‫בוא נברח.‬
‫רחוק, שנינו. יחד.‬
‫מה?‬
‫אני לא מסוגלת להפסיק לחשוב עליך.‬
‫אני יודעת שלא נהיה מאושרים פה.‬
‫בוא ניסע ברכבת האקספרס הראשונה!‬
‫רכבת האקספרס הראשונה ל… לא יודעת.‬
‫לכל מקום.‬
‫לאן?‬
‫ברור שלא.‬ ‫-את עשית את עצמך!‬
‫אין לך טיפת מצפון!‬
‫ניסיתי לגרום לך לראות את המציאות.‬
‫מה נצטרך לעשות כדי להיות יחד?‬ ‫-לברוח.‬
‫כדי שאחר כך תוכלי לעזוב אותי‬ ‫כמו שעזבת את המרקיז.‬
‫כי את בת הלוויה שלא יודעת לאהוב.‬ ‫-אה! כמה פואטי!‬
‫טוב, אולי הייתי עוזבת אותך.‬ ‫אולי היית עוזב אותי.‬
‫אהבה היא לא אגדה.‬ ‫אתה לא חושב שיהיו לנו בעיות או קשיים?‬
‫לא חשבתי כל כך רחוק.‬
‫ציפיתי שתסרב.‬
‫כי אני זו עם הראש צלול.‬
‫עם הערמומיות, הייתי אומר!‬
‫אתה רוצה להמשיך בחייך, וזה בסדר.‬
‫אבל אני חושבת שהמשיכה שאנחנו מרגישים‬ ‫לא מספיקה כדי לעזוב הכול.‬
‫את בלתי נסבלת. את יודעת?‬
‫אני חושבת שאתה כועס כי אני צודקת.‬
‫לא היית מסוגל לעזוב את כריסטינה.‬
‫בטח שלא עכשיו.‬
‫אז מה נעשה?‬
‫טוב, כל אחד מאיתנו ילך לדרכו‬
‫וינצור את הרגעים הטובים שהיו לנו.‬
‫לפחות אני.‬
‫אני מאחל לך בהצלחה, מיס ביאנדה.‬
‫גם לך, מר טורס.‬
‫מי ייתן ותהיה מאושר עם כריסטינה.‬
‫אתם רואים?‬
‫זו תמימות לחלום.‬
‫אל תהיי כל כך שלילית, מיס ביאנדה.‬
‫באהבה, תמיד יש תקווה.‬
‫זה גמור. מושלם.‬
‫בן, שים לב בבקשה לשפת הגוף שלך?‬
‫אתה נראה כמו חזיר בבית מטבחיים.‬ ‫-ככה אני מרגיש.‬
‫אל תהיה מלודרמטי.‬
‫אימא, אני לא רוצה את כל זה!‬ ‫אני שונא את הצפרדע הזו, פריז, ובריוש.‬
‫אתה תתרגל.‬
‫לא, אני לא רוצה!‬
‫מה זה?‬
‫אני אוהב את כריסטינה. אני אזכה בה בחזרה.‬
‫אתה לא תעז. אתה תעדיף את הכלומניקית הזו‬ ‫לפני המשפחה שלך?‬
‫היא לא כלומניקית.‬
‫אתה יודע כמה שווה נדוניה של דוכסית?‬
‫זו יכולה להיות הנדוניה של מלכת שבא.‬ ‫לא אכפת לי.‬
‫יש דרכים רבות להציל את המשפחה שלנו.‬ ‫בחרת את זו שמאמללת אותי.‬
‫כריסטינה היא אהבת חיי.‬
‫אין דרך חזרה, אימא.‬ ‫-אדוארדו! בן!‬
‫אמרתי לכם שזה עדיין לא נגמר.‬
‫אבל אם אתם זקוקים ל"המשך יבוא" הקלאסי…‬
‫- המשך יבוא -‬
‫אעשה כל שתחפצו.‬
‫תרגום כתוביות: תמר פימה‬