Ifølge selskabsdamernes håndbog har en god bejler tre karaktertræk.
De er venlige, hjælpsomme og opmærksomme.
Slemme drenge volder kun problemer.
En hæderlig formue er afgørende for et stabilt liv.
Og han må kunne købe gaver.
Et vindende smil, naturlig charme, blottet for forfængelighed.
Men alt dette er ubrugeligt, hvis ikke han har et godt hjerte,
ikke er interessant
eller ikke tager vejret fra dig.
Billetter til teatret.
Tre styk.
Sara kan tage med.
Skal vi gå en tur?
Din far kan ledsage os.
Naturligvis.
Jeg klarer det, frøken Bianda. Bliv bare her.
Livet tilsmiler selskabsdamen, når hun finder den rette bejler.
Bare hun ikke falder for ham.
Se dem lige.
Unge, lykkelige og forelskede.
Hvem elsker ikke en god kærlighedshistorie?
Det øjeblik hvor blikkene mødes, og alt andet forsvinder.
Du behøver ikke gentage det.
Vi er nået dertil, hvor vi startede.
I vil muligvis ikke elske slutningen.
Frøken Bianda, må vi fodre fuglene?
Absolut.
Lader De os gå alene?
Jeg har fuld tillid til jer begge.
Der er ting, jeg helst ikke vil se.
Lod De dem være alene? Burde De ikke…
Hvor slemt kan det gå? Kan hun blive gravid?
-At skjule det for Santiago virker… -Foragtelig.
Det tynger både Deres søster og mig.
Men han vil have Cristina. De bliver lykkelige sammen.
Tror De det?
Hvad skal jeg med kærlighed,
når der er videnskab?
-En fornøjelse, fru de Saavedra. -Hvem er hun?
En af faders klienter. Mercedes de Saavedra.
Du gode gud.
Jeg mener det.
Det er min mor.
SELSKABSDAMERNE
LEKTION NR. 7: HOLD PÅ FORMERNE
Hun afslører mig. Jeg ved det bare.
Jeg foreslår, De inviterer Almenaraerne.
De bor i udkanten af byen, og familiens overhoved,
dommer Don Manuel José, er en dygtig storvildtjæger.
Hvad laver De, frøken Bianda?
Jeg beundrede bare denne fine dekoration, stuepigerne har stillet her.
Den ser perfekt ud.
Doña Mercedes, mød vores selskabsdame, Elena Bianda.
Hvor er de to unge?
I haven. Jeg kom for at se Carlota.
Skal De have frokost?
Ja, De kan holde fri resten af dagen.
Don Pedro, mange tak for Deres råd og for at hjælpe med gæsterne til jagten.
Fru de Saavedra bliver i byen.
Hun afholder et arrangement. Skal jeg vise Dem ud?
Nej. Endelig ikke. Men hvis Deres tjener ikke har noget imod det…
Som De vil. En fornøjelse.
-Min datter… -Kald mig ikke det.
Ville jeg afsløre dig, havde jeg allerede gjort det.
Hvad er De ude efter?
Investeringer. Hr. Mencía er ekspert på området.
Det ved jeg godt.
Sikke et dejligt hus.
Disse freskomalerier…
-Detaljerne, sollyset… -Men De afskyr sollys.
Ikke længere.
Meget har ændret sig. Især dig.
-Fru de Saavedra. -Lige hvad der manglede.
Jeg ville gerne have fulgt Dem ud.
Frøken Bianda var så sød at tilbyde det.
Ja. Hun er ganske opmærksom. Hun er tydeligvis godt opdraget.
Ja. En fornøjelse at møde Dem.
Hun forpester din tilværelse.
Det minder om nogen.
Se. Jeg reagerer ikke længere på dine stik. Jeg har forandret mig.
-Hvordan fandt De mig? -Gabriel kom på besøg.
Vil du tale, venter han ved indgangen.
Jeg går nu. Jeg har meget, der skal ordnes inden jagten.
Med al den planlægning skal det være perfekt.
Husk, det bedste bytte er det flygtigste.
Og det mest udbytterige, kære.
-Hvordan var fuglene? -De blev da mætte.
Deres fader venter.
Jeg kunne slå nogen ihjel.
Hvor vover du at tale med min mor? Bland dig ikke i mit liv!
Hun fortalte mig alt.
Hun fortalte mig om graviditeten.
Og hvad der skete efterfølgende.
Undskyld.
Hvorfor sagde du intet?
-Var jeg blevet, var det endt skidt. -Det ved du ikke.
Og det finder vi vel aldrig ud af.
Jeg rejser.
Hyg dig med bladsmøreren. Han virker som en god fyr.
Tal med din mor.
Alle fortjener en chance til.
Når nu jeg ikke forsvinder fra jordens overflade…
GIN
SANTIAGOS ROMAN
INGEN
Frøken Bianda? Er De der?
Frøken Bianda?
Frøken Bianda!
Er De ved at klæde om?
Jeg kommer ind.
Har De drukket?
Jeg vil ikke diskutere min morgenånde.
Forhøret er slut.
Er De beruset?
-Det fortæller De vel Deres fader. -Selvfølgelig ikke.
Men ingen drikker uden grund.
Er det fru de Saavedra?
Angustias så jer tale sammen.
Kender du hende?
De er meget observant.
Jeg har arbejdet i hendes husstand.
Hendes datter var en af de besværligste frøkner,
jeg har arbejdet for.
Var hun så slem?
De er ingen sig i sammenligning.
Hun flyttede ind hos en mand, hendes carpe diem.
Det var hårdt for mig.
Jeg forstår.
Jeg lader dig være, frøken Bianda.
Jeg tror, jeg beroligede hende.
Skal jeg være rolig? Jeg er bekymret for Elena.
-Hun drak sig fuld. Vil du tro det? -Du gør en myg til en elefant.
Hun er trist, Sara.
Historien om hendes fortid…
Tror du den ikke?
Det ved jeg ikke.
Hun skjuler noget, og det plager hende.
Hun er kun et menneske.
Alle har ting, de ikke deler, der gør dem triste.
Hvorfor betror hun sig ikke til mig? Vi er venner.
Frøken Sara, De har besøg.
Godmorgen. Hvem af mine døtre er De kommet for at se?
Hr. Mencía.
Camilo Keita. Jeg studerer med Deres datter Sara.
-En fornøjelse. -I lige måde.
Camilo.
Jeg forstår, hvorfor universitetet trækker.
Stopper du aldrig?
Har du ikke bemærket hans udseende? Hans smil, holdning…
Cristina.
Hans læber. Han ligner en god kysser.
Cristina.
Han er interesseret.
Hvad bringer dig hid?
Vi har en eksamen, og jeg kom forbi.
Hr. Keita, endelig mødes vi. Min søster har fortalt så meget om dig.
Min storesøster, Cristina Mencía.
Dejligt at se, De har det bedre.
Takket være Dem. Og stolen.
Keita. Er det
et guineansk efternavn?
Jeg boede der en overgang. Et helt unikt land.
Det kan heller ikke være nemt for dig?
Selvom det er en trøst, at andre ved, alle har lige ret til…
Kan vi gå?
Eksamenen. Vi har travlt.
Hav en god dag.
En blyant.
Har du ikke bemærket hans udseende?
Hans læber.
Han ligner en god kysser.
Du vil nok sige, du ikke havde tid nok.
Undskyld.
HVAD FORÅRSAGER UREGELMÆSSIG HJERTERYTME?
Tror du, din søster og den mand…?
Nej, Sara er kun interesseret i bøger.
Udmærket.
Jeg skal gennemgå Don Horacios regnskab i morgen.
-Jeg kan ikke gå på jagt. -Skulle De på jagt?
En ny klient inviterede mig.
Det smerter mig at afslå. Det kunne gavne os ganske meget.
Vi kan tage afsted i dit sted. Med frøken Bianda.
Nej.
Hvorfor ikke?
Fordi jeg ikke engang ved, hvordan man sigter med en riffel.
Jeg elsker at gå på jagt.
Men din far var inviteret. Hvorfor tage afsted uden ham?
Af høflighed. Hvis denne klient er så vigtig…
Så i morgen skal hr. Torres, De og jeg med på fru Saavedras jagt.
Det lyder skrækkeligt. Rædsomt, frygteligt.
Strålende plan.
Uden tvivl. Det er, hvad jeg og Santiago har brug for.
Hvad I har brug for?
Jeg føler, der er noget galt. I går var vi alene,
og han fandt på undskyldninger for at undgå mig.
Hvilken man gør det med en kvinde?
Der er jeg enig.
Turen giver os luft.
Væk hjemmefra, fra fader…
Det bliver uforglemmeligt.
Uden tvivl.
Og med lidt held bliver jeg ramt af et vådeskud.
De kunne være taget med. Er De træt af at jage?
Nu hvor De gør det dagligt i byens haver?
Du har aldrig været sjov.
Hun er på krigsstien.
Er der noget galt?
Hvis du spørger om det,
tror du måske, du har gjort noget for at gøre mig vred.
Doña Paquita, De antager altid det værste.
Så slet ingenting overhovedet?
Nej.
Selvfølgelig ikke.
Tag fri resten af dagen. Jeg skal besøge Don Gregorio.
Skriftemålet, novenen, du ved.
Men er De ikke lovlig fint klædt på?
Kun mine fineste klæder for Herren, vor Gud.
-Amen, Doña Paquita. Hørt. -Jeg kommer sent hjem. Vent ikke oppe.
Nyd din frihed, kære.
Hun ved det.
Hvad hvis hun så os?
Jeg ryger på gaden.
Vær ikke så melodramatisk.
I dag er vores dag.
Vi skal på date.
Klar til en tur på casinoet, Paulino.
Beklager, at De må eskortere os.
Jeg vil gerne tale med frøken Cristina.
-Jeg vil bare se Cristina. -Har De ingen skam? Forsvind!
-Min herre, der er noget, De bør vide. -Cristina!
-Det var det. -Cristina!
Cristina!
-Du råber ad det forkerte vindue. -Hvilket et er det?
Det nytter ikke. Cristina er på udflugt med sin bejler.
-Forsvind fra min ejendom! -Don Pedro, I har ikke læst mit brev.
-Jeg er ligeglad. -Vær nu sød, Don Pedro.
Undrer det Dem ikke, at jeg udeblev fra frieriet?
Jeg beder Dem.
Vær sød at lytte.
Jeg skulle blot underskrive med Levy.
Vores familievirksomhed ville samarbejde med hans i Paris.
Men det indebar at ægte hans datter.
Jeg afslog. Så viste min far mig vores økonomi.
Og jeg skrev et skammeligt brev.
Cristina skulle ikke tro noget.
Hun læste om det i avisen.
Men hun er ikke knust.
Kan De lide den nye bejler?
Han er min gudsøn, Santiago Torres.
Ham har Cristina aldrig elsket.
Don Pedro, jeg har opgivet min familie. Opgivet alt. Jeg elsker Deres datter.
Lad mig tale med hende.
Hun vil høre sandheden. Ønsker De ikke det for Deres datter?
Jeg kommer tilbage hver dag, uge, måned, indtil jeg får et ja.
-Skrub af! -Det er en fejl.
Forlad dette hus!
-Det er en fejl! -Du vover på at komme igen!
Det gik glat.
Min datter skal ikke vide, han er tilbage.
Beder du mig om at lyve?
Du tilbageholder bare information.
Jeg ved, det piner Cristina,
men har voksne lært mig én ting, er det, at der altid er noget at vinde.
Hvad vil du have?
Jeg ville på jagt. I stedet hænger jeg på den dødbider.
Vi to kunne have været alene.
De damer.
I ser henrivende ud. Jeg kommer vel ikke ubelejligt?
-Jeg har savnet Dem. -I lige måde.
Jeg giver min mor besked og netter mig.
Med forlov.
Udmærket.
Nu hvor vi er alene… Må jeg?
Forleden så jeg en gestus mellem dig og Esther.
En gestus?
Det er svært for mig at sige. Men De skal bare vide, at jeg…
Forbandede nål.
Forleden så jeg jeres hænder røre hinanden.
-Vi spillede… -Kalder De mig depraveret?
De er den depraverede. Hold Dem væk, eller De får med nålen.
Jeg så det. Lad ikke som om.
Jeg lader ikke som om!
Du nævner ikke det vrøvl for familien Zapico. Forstået?
Ud! Lad os gå!
Kom så!
Daniel ved besked om os.
Han bemærkede en øm gestus mellem os.
-Benægtede du det? -Han troede ikke på mig.
-Bevar roen. Panik nytter ikke. -Han siger det til din mor.
-Hvem vil tro ham? -Hun forguder ham!
Ja.
De ser henrivende ud.
Jeg har en overraskelse til jer. Men I må vente til desserten.
Godmorgen, frøken Mencía.
Godmorgen. Min far beder Dem tilgive ham.
Mænd og deres arbejde. Vent bare, til du bliver gift.
Kom og spis. I får brug for energi.
-Morgener er ikke din styrke. -Stop.
Du bringer mit job og mit liv i fare.
Må en mor ikke ønske sig tid med sin datter?
Er det ikke lidt sent?
Sådan en fornem dame. Har I mødt hende før?
Nej, det er første gang.
Jeg ventede ikke at se dig her. Gav Alba dig en chance til?
Angustias arrangerede det. Hvordan er I to blevet så tætte?
På grund af den charme, du mangler.
Det fortjener ikke et svar.
Dine løgne bliver din undergang. Jeg håber, det sker snart,
så jeg kan nyde det dejlige vejr i Mencía-haven.
Hvor bliver mine veninder af?
Santiago, alle troede, du ville forblive den mest attråværdige ungkarl.
Alt godt kommer til den, der venter.
Hr. Torres.
Din position er nummer fem. God jagt.
Jagt er menneskeheden, når den er værst.
Du er bange.
Jeg lærer dig at skyde. Så falder du til ro.
Jeg giver lige fruen en besked fra Deres fader.
Du skulle aldrig ledsage min datter.
Deres datter?
Nå ja.
Hende kender jeg vist. En ret speciel ung dame.
En sand hovedpine, især for hendes selskabsdamer.
Ironisk, ikke?
Måske er det derfor, jeg er så dygtig.
-Selvom det måske støder Dem. -Slet ikke.
Det er en ærlig sag at finde sin vej og starte et nyt liv.
Ønskværdigt, endda.
Måske vil jeg gøre det samme og blive i byen.
Hvad? Så du må godt, men jeg må ikke?
Hvad med dit palæ? Dine pligter? Fader?
Han er ekspert i at starte på ny.
Fri mig for din medlidenhed.
I det mindste forlod han mig ikke tomhændet.
-Jeg er glad på Deres vegne. -Nej, du er ej.
Ikke så sært. Nogle gange spørger jeg mig selv, om ikke jeg har fortjent det.
Er det dit forsøg på en undskyldning?
Kære, hvis jeg havde vidst, at du havde mistet barnet…
Ja, hvad var der så sket? Havde I hjulpet mig?
Havde I ikke smidt mig på porten?
Vær ikke sådan. Vi ledte efter dig.
Heldigvis fandt en anden mig først.
Antonio Bianda var vist alligevel ikke så slem.
Nej, mor. Antonio og hans kone gav mig husly, mad og en fremtid.
Han bad aldrig om noget.
Nok er han væk, men jeg er stadig din mor.
Det har jeg sluttet fred med.
Jeg nyder mit liv, og jeg er glad.
Tror du, du kan narre mig?
Det er sandt.
Jeg har sendt personalet hjem.
Den passer perfekt.
Frøken?
Hold godt fast om riflen. Mærk vægten.
Du styrer den. Ikke omvendt.
Spænd op i hoften. Kan du mærke det?
Er du glad for at jagte hende og penneslikkeren?
Han er ikke penneslikker.
Han skriver ret godt.
Jeg foretrækker mit liv nu.
Og arbejdet med familien Mencía har vist sig ret let.
Men…
-Hvad laver I to? -Ikke noget.
Det er på tide, at vi går. Afsted!
-Han burde tilses af… -Stille, mor!
Skyd.
Sigt efter hjertet.
Sig det ikke til Deres far.
-Skal De ikke undskylde? -Hvorfor?
Du kræver min tavshed.
Tænk, du ikke fortalte, du var en fornem kvinde.
-Det er ikke tid… -Ikke alle deler din tilgængelighed.
Undskyld mig?
Hvorfor ikke sige, hun var Deres mor?
-Det er privat. -De ved alt om mig!
-Lad os ikke skændes nu… -Ti stille!
Jeg har kun gjort gode ting for Dem.
Så jeg håber, De ikke siger noget til Deres fader.
De overraskede os med Deres skjulte talent.
-Det er ikke alle, der kan det. -Tak.
Jeg tager afsted nu. Men først er der noget, jeg må tilstå.
De har måske bemærket, hvor glade Esther og Josefina er for hinanden.
Josefina er som familie, ikke, mor?
Givet deres kærlighed bør de ikke skilles ad, hvis vi gifter os.
Det er svært at opnå så ærligt et forhold, og jeg ønsker kun det bedste for Esther.
Hvis De vælger at gifte Dem med mig, kunne Josefina være vores husbestyrerinde.
Så kan De fortsætte jeres
venskab.
I dag har været et dejligt afbræk.
Men nu må jeg arbejde.
Et nyt forretningseventyr?
Ja. Eller som min mor ville sige: "Et nyt, der vil gå i vasken."
De misforstår Deres moder.
Hun er for hård ved mig.
Hun er kvik. Og skrap i mælet.
Mine partnere kræver kapital.
Men hun nægter.
Nej.
Adela. Jeg kan ikke.
Jeg insisterer.
Jeg vil gerne hjælpe Dem med at bevise, at De har ændret Dem.
Hvordan gik jagten?
Fremragende. Vi ramte intet.
Noget nyt her?
-Intet at rapportere. -Hvad mener du?
-Hvad er det for et væsen? -En gave fra fader.
Hans ven Castro, zoologen, skaffede den.
Er det dit værk?
Nogle gange må en fader forkæle sine døtre.
Lad os finde et sted til den.
Tula. Hun hedder Tula.
-Tula. -Kom så, Tula.
Jeg efterlod mine ting i vognen. Jeg går i vognhuset.
Kom så, du kan godt.
Sikken begivenhedsløs dag.
Elena løj for os.
Det er ikke ulovligt.
Alle har hemmeligheder.
Måske ikke dig med din åbenhed.
Men generelt…
Jeg har mine hemmeligheder.
-Måske er det problemet med vores frieri. -Nej, det er min skyld.
-Det er ikke dig. Det er mig. -Nej.
Du er så god. Du er ærlig. Du er sød.
Du er perfekt.
Ser du mig virkelig sådan?
Jeg er så heldig at have dig.
Jeg siger din far farvel.
OM MENNESKERACERNES FORSKELLE
Jeg ville fortælle Santiago alt.
Men han sagde så søde ting til mig, så jeg kunne ikke få mig selv til det.
-Jeg er en kujon! -Vær ikke så hård ved dig selv.
Løgnen påvirker os som par. Jeg forråder ham.
Jeg har altid været din største kritiker.
Men jeg forstår nu, at det ikke kan være let at være dig.
Frøken Biandas absurde plan var en fejl.
-Hun hjalp. -Hun er en løgner.
Du ved, jeg aldrig lyver.
Hvorfor siger du det nu?
Elena er fru Saavedras datter.
Er det ikke lidt voldsomt?
Hun sagde, at hendes familie var død. Vi har brug for beviser.
Tag kufferten.
Hvis de ser os, får vi problemer.
Sara.
Jeg er ked af det med Deres moder.
Tak.
Men De var for hård ved Cristina. Upassende for en selskabsdame.
Du vil ikke se os sammen, men jalousi…
Du godeste. Og jeg som troede, du ikke var en helt almindelig mand.
-Og nu dette? -Det var jalousi.
Ja, det generer mig at se jer sammen.
Men hvorfor indrømme det? Situationen er, som den er.
Undskyld. Jeg har savnet vores samtaler.
Samtaler som denne, der ikke fører nogen vegne.
Ja.
Det er dem, jeg savner mest. Har du det ikke på samme måde?
Hele tiden.
Hav en god dag, hr. Torres.
Hvad laver De?
Det er en yderst delikat situation.
Skyldfølelsen æder mig op. Tilstår jeg ikke…
Tilstå over for den person, De hader mest?
Tir mig ikke. Det vedrører dig.
Dette kom forleden.
Jeg tog det for at skåne frøken Cristina.
Har De læst det? Det havde ikke været klogt.
Nej, det var ikke nødvendigt.
Eduardo var her.
Var han her?
-Han elsker hende stadig. -Han elsker hende.
Nu har jeg aldrig.
Tekster af: Hani Abildskov Abu-Khalil