A gardedámok kézikönyve szerint
egy jó udvarlónak három fontos tulajdonsága van.
A kedvesség, a segítőkészség és a figyelmesség.
A rosszfiúkkal csak a baj van.
A megfelelő vagyon elengedhetetlen a stabil élethez.
Még jobb, ha ajándékokra is telik.
Vonzó mosoly, veleszületett báj, semmi hiúság.
De én úgy vélem, hogy ezek is hiábavalók,
ha az illető nem jólelkű,
nem érdekes,
vagy ha nem akad el a szavad, ha meglátod.
Színházjegyek.
Három.
Sara is velünk tarthat.
Sétálunk egyet?
Apád elkísérhet minket.
Természetesen.
Bízza csak rám, Bianda kisasszony! Maradjon!
A gardedám örvendezhet, amikor udvarlót talál az úrnőjének.
Már ha nem szerelmes belé.
Nézzék csak meg őket!
Fiatalok, boldogok, szerelmesek.
Ki ne kedvelné a szép szerelmi történeteket?
Amikor a másik szemébe nézünk, és minden más eltűnik.
Nem kell még egyszer elmondania.
Itt kezdtük el mesélni ezt a történetet.
Nem ígérhetem, hogy tetszeni fog a vége.
Elmehetünk madarakat etetni?
Hogyne.
Nem kísér el minket?
Teljes mértékben megbízom önökben.
Vannak dolgok, amiket nem akarok látni.
Magukra hagyta őket? Nem kellene…
Mi a legrosszabb, ami történhet? Állapotos lesz?
- Az, hogy eltitkolják Santiago elől… - Aljasság.
A nővérét és engem is megvisel.
De Santiago Cristinával akar lenni. Boldogok lesznek.
Gondolja?
Csodálkoznak, hogy nem érdekel a szerelem, amikor ott van a tudomány.
- Örvendek, de Saavedra asszony. - Ki az a nő?
Apám egyik ügyfele. Mercedes de Saavedra.
Anyám!
Nem, komolyan.
Az a nő az anyám.
IFJÚ HÖLGYEK KÉZIKÖNYVE
7. LECKE: VISELKEDJ ILLENDŐEN
Azért jött, hogy leleplezzen. Tudom.
Azt javaslom, hogy Almenaráékat is hívja meg.
A város szélén laknak, és a családfő,
Don Manuel José bíró úr a nagyvadak szakértője.
Miben mesterkedik?
Csupán ezt a pompás dekorációt csodáltam, amit a szobalányok idetettek.
Tökéletesen fest.
Doña Mercedes, bemutatom a gardedámunkat, Elena Biandát.
Hol vannak a lányomék?
A kertben. Carlotához jöttem.
Most ebédelni fog?
Igen. Mára elmehet.
Don Pedro, köszönöm szépen a tanácsát
és a vendégekkel kapcsolatos segítségét.
De Saavedra asszony a városban lesz.
Rendezvényt szervez. Kikísérhetem?
Nem akarom feltartani.
De ha a szolgálója megtenné…
Ahogy kívánja. Örvendtem.
- Leányom… - Ne hívjon így!
Ha el akartalak volna árulni, már megtettem volna.
Milyen szándékkal érkezett?
Befektetések ügyében. Mencía úr szakértő ezen a területen.
Tudom. Itt dolgozom.
Milyen szép ház!
Ezek a freskók…
A részletek, a napfény…
- Hisz utálja a napfényt. - Már nem.
Sok minden változott. Főleg te.
De Saavedra asszony!
Pont az, akit vártam.
Örömmel kikísértem volna.
Ne aggódjon! Bianda kisasszony felajánlotta.
Igen. Egészen figyelmes.
Nyilván kitűnő nevelést kapott.
Ahogy mondja. Örvendtem.
Elviselhetetlenné teszi az életedet.
Emlékeztet valakire.
Látod? Már nem reagálok, ha provokálsz.
Új ember lettem.
- Hogyan talált meg? - Gabriel eljött hozzám.
Ha szeretnél beszélni vele, odakint vár.
Most már megyek. El kell intéznem pár dolgot a vadászatra.
Olyan sokáig szerveztem, hogy tökéletesnek kell lennie.
Ne feledje, a legjobb zsákmány a legtünékenyebb!
És a legélvezetesebb, drágám.
- Milyenek a madarak? - Ők nem csalódtak.
Az apja már várja önöket.
Meg tudnék fojtani valakit.
Hogy mersz az anyámmal beszélni? Ne avatkozz bele az életembe!
Mindent elmondott.
Mesélt a terhességről.
És azt is elmondta, hogy mi történt azután.
Sajnálom.
Miért nem szóltál nekem?
Nem lett volna jó vége, ha maradok.
Ezt nem tudhatod.
És már sosem fogjuk megtudni.
Elmegyek.
Jó szórakozást a firkásszal! Nem tűnik rossz embernek.
Békülj ki az anyáddal!
Mindenki megérdemel még egy esélyt.
Ezek után, ha már a föld nem nyelt el…
GIN
SANTIAGO REGÉNYE
SENKI
Bianda kisasszony! Bent van?
Bianda kisasszony!
Öltözködik?
Bemegyek.
Ön ivott?
Nem beszélek önnel a reggeli szájszagomról.
A vallatásnak vége.
Csak nem kapatos?
- Gondolom, elmondja az apjának. - Nem, dehogy.
De ok nélkül senki sem rúg be.
De Saavedra asszony az ok?
Angustias látta, hogy beszélgettek.
Ismeri őt?
Ön remek megfigyelő.
Régebben nála dolgoztam.
A lánya volt az egyik legzűrösebb ifjú hölgy
gardedámi karrierem során.
Olyan zűrös volt?
Hozzá képest ön kutyafüle.
Elszökött egy férfival, és vígan élte világát.
Igencsak megviselt.
Megértem.
Jobb lesz, ha most magára hagyom.
Azt hiszem, megnyugtattam.
Hogyan lehetnék nyugodt? Aggódom Elena miatt.
Tegnap este felöntött a garatra.
Szerintem bolhából csinálsz elefántot.
Elena szomorú, Sara.
És az a történet a múltjáról…
Nem hiszed el?
Nem tudom, mit higgyek.
Titkol valamit, ami nyugtalanítja.
Ő is csak ember.
Ő sem beszél azokról a dolgokról, amik felzaklatják.
Miért nem bízik meg bennem? Barátok vagyunk, vagy nem?
Sara kisasszony, látogatója jött.
Jó reggelt! Melyik leányomhoz jött?
Mencía úr!
Camilo Keita vagyok. Sara leányának az évfolyamtársa.
- Örvendek. - Úgyszintén.
Camilo az.
Már értem, miért akarsz egyetemre járni.
Mikor hagyod már ezt abba?
Nem látod, milyen vonzó? Szép a mosolya, a tartása…
Cristina!
Az ajkai. Bizonyára jól csókol.
Cristina!
Egyértelműen érdekled.
Camilo, mi szél hozott?
Vizsgánk lesz, és épp erre jártam.
Keita úr! Végre találkozunk. A húgom rengeteget mesélt önről.
A nővérem, Cristina Mencía.
Örvendek. Nagyszerű, hogy jobban van.
Hála önnek és a széknek!
Keita. Ez egy…
guineai vezetéknév, igaz?
Egy ideig éltem ott. Páratlan ország.
Ha jól sejtem, önnek sincs könnyű dolga.
De megnyugtat, hogy van, aki tudja, hogy mindenkit azonos jogok…
Indulhatunk? Még lekéssük a vizsgát. Menjünk!
Szép napot kívánok!
Ceruzát!
Nem látod, milyen vonzó?
Az ajkai.
Bizonyára jól csókol.
Aztán majd kevesellni fogja az időt.
Elnézést!
MI OKOZ SZABÁLYTALAN SZÍVVERÉST?
Szerinted a húgod és az a fiatalúr…
Nem. Sarát csak a könyvek érdeklik.
Nos,
holnap át kell néznem Don Horacio számláit.
- Nem tudok elmenni a vadászatra. - Vadászatra?
Egy új ügyfél hívott meg.
Nem szívesen mondom le. Hasznunkra válhatott volna.
Elmehetünk mi, Bianda kisasszonnyal.
Nem.
Miért nem?
Azért, mert azt sem tudom, hogy kell célozni egy puskával.
Tudod, mennyire szeretek vadászni.
Igen, de édesapádat hívták meg. Miért mennénk el nélküle?
Udvariasságból. Elvégre, ha ez az ügyfél olyan fontos…
Tehát holnap hármasban részt veszünk de Saavedra asszony vadászatán.
Ez rémesen hangzik. Szörnyen, egészen rettenetesen.
Pompás terv.
Kétségtelenül. Éppen erre van szükségünk Santiagóval.
Erre van szükségük?
Valami nincs rendjén. Tegnap kettesben voltunk,
és mindenféle ürügyekkel kerülte a közelségemet.
Miféle férfi tesz ilyet egy nővel?
Egyet kell értenem vele.
Ez a kiruccanás majd segít.
Távol a háztól és apámtól…
Felejthetetlen lesz.
Kétségtelenül.
Engem pedig egy kis szerencsével eltalál egy kósza golyó.
Velük tarthatott volna. Vagy már unja a vadászatot?
Hiszen nap mint nap azt csinálja a parkokban.
Sosem volt humorod, fiam.
Ma rettentően mogorva.
Valami baj van?
Bizonyára azért kérdezed ezt,
mert úgy gondolod, hogy felbosszantottál valamivel.
Doña Paquita, ön mindig a legrosszabbra gondol.
Ezek szerint nincs szó semmi ilyesmiről?
Nincs.
Dehogyis.
Mára kimenőt kapsz.
Elmegyek Don Gregorióhoz.
Gyónás, kilenced… tudod.
Ahhoz nincs kissé túlöltözve?
Az Úrnak, a mi Istenünknek a legszebb öltözékem jár.
Ámen, Doña Paquita. Ámen.
Későn jövök. Ne várj rám!
Élvezd a szabadságot, drágám!
Szerintem tudja.
Megláthatott minket?
Utcára fogok kerülni.
Ne essen túlzásba, Adelita!
A mai nap a miénk.
Randevúja lesz.
Indulhatunk a kaszinóba, Paulino.
Sajnálom, hogy jönnie kell.
Bejelentene? Cristina kisasszonyhoz jöttem.
- Látni akarom. - Nem szégyelli magát?
- Nem megyek el, amíg… - Kifelé!
Uram, valamit tudnia kell.
Cristina!
- Erre gondoltam. - Cristina!
Cristina!
- Rossz helyen kiabál. - Hol kellene?
Felesleges.
Cristina kirándulni ment az udvarlójával.
Tűnj el a birtokomról!
Uram! Nem olvasták a levelemet.
- Teszek rá. - Kérem, Don Pedro!
Nem érdekli, hogy miért késtem le a leánykérést?
Könyörgök.
Kérem, hallgasson meg!
Szerződést kellett kötnöm Levy úrral.
Hogy együttműködjünk a vállalkozásával Párizsban.
Azt nem tudtam, hogy el kell vennem a lányát.
Nemet mondtam. De kiderült, hogy nincs pénzünk.
Akkor írtam ama szégyenletes levelet.
Nem akartam, hogy a lánya azt higgye, mást szeretek.
Az újságból tudta meg.
De nem törted össze a szívét.
Kedveli az új udvarlóját?
A keresztfiam az. Santiago Torres.
Ő sosem érdekelte Cristinát.
Don Pedro, elhagytam a családomat. Mindenről lemondtam.
Szeretem a lányát. Legalább hadd beszéljek vele!
Bánni fogja, hogy nem tudta az igazat. Ezt akarja?
Mindennap, minden héten, minden hónapban visszajövök, amíg igent nem mond!
- Tűnés! - Hibát követ el.
Tűnj a házamból!
- Hibát követ el. Hallja? - Vissza ne gyere!
Ez remekül ment.
A leányomnak nem kell tudnia, hogy visszatért. Törékeny az egészsége.
Azt akarja, hogy hazudjak?
Nem hazudnod kell, csak elhallgatnod a hírt.
Tudom, hogy ez felzaklatná Cristinát,
de azt megtanultam a felnőttektől, hogy minden helyzetből hasznot húzhatunk.
Mit akarsz?
Vadászni akartam menni. Erre itt ragadtam ezzel a sótlan alakkal.
Egyedül lehettünk volna. Csak mi ketten.
Hölgyeim!
Mindketten csodásan festenek. Remélem, nem gond a korai érkezésem.
- Alig vártam, hogy lássam. - Szintén.
Szólok édesanyámnak, és elkészülök.
Bocsásson meg!
Jól van.
Most, hogy kettesben maradtunk… megengedi?
A pikniken feltűnt egy gesztus ön és Esther között.
Miféle gesztus?
Nézze! Nem könnyű erről beszélni, de szeretném, ha tudná, hogy…
Az a nyavalyás tű!
Tehát láttam, hogy összeért a kezük.
- Megérintették egymást… - Arra céloz, hogy perverz vagyok?
Ön a perverz. Ne jöjjön közelebb, különben megbököm a tűvel!
- Tudom, mit láttam. Ne színleljen! - Nem színlelek!
Ajánlom, hogy ne ossza meg ezt a badarságot Zapicóékkal! Megértette?
Kifelé! Gyerünk!
Gyorsan!
Daniel tudja. Tud kettőnkről. Azt mondta, hogy észrevett egy gesztust.
- Tagadtad? - Hevesen, de nem hitt nekem.
- Ne idegeskedj! Nem hiányzik. - Szólni fog anyádnak.
- Ki hinne neki? Az ő szava… - Anyád rajong érte.
Igaz.
Csodásan fest.
Van egy meglepetésem.
De várniuk kell a desszertig.
Jó reggelt, Mencía kisasszony!
Jó reggelt! Apám nevében elnézését kérem.
A férfiak meg a munka. Majd meglátja, ha férjhez megy.
Egyenek, kérem! Kell az energia.
- Sosem voltál korán kelő. - Elég!
Az állásom és az életem forog kockán.
Miért baj, ha egy anya szeretne a lányával lenni?
Nem késett el ezzel?
Milyen előkelő hölgy!
- Korábbról ismered? - Most látom először.
Nem számítottam rá, hogy itt leszel. Alba visszafogadott?
Angustias intézte el. Hogy kerültetek ilyen közel egymáshoz?
Úgy, hogy veled ellentétben én bájos vagyok.
Ezt válaszra sem méltatom.
A hazugságaidba fogsz belebukni. Remélem, mielőbb megtörténik,
hogy ezt a pompás időjárást Mencíáék kertjében élvezhessem.
Hol vannak a barátnőim a szükség óráján?
Santiago, mind azt hittük, hogy önből lesz a legkapósabb agglegény.
Sokáig várt, de a türelem rózsát terem.
Torres úr!
Öné az ötös pozíció. Kellemes vadászatot kívánok!
Mit szeretsz ebben? Az emberiség szégyene.
Félsz.
Megtanítalak lőni, hogy megnyugodj.
Átadom a hölgynek az édesapja üzenetét.
Én nem vennélek fel gardedámnak a leányom mellé.
Van egy leánya?
Már tudom.
Azt hiszem, ismerem.
Különleges ifjú hölgy.
Rengeteg fejfájást okozott, főleg a gardedámjainak.
Nem ironikus?
Talán ezért végzem olyan jól a munkámat.
- Akkor is, ha ez önt bosszantja. - Dehogy.
Nem baj, ha a magunk módján kezdünk új életet.
Sőt, kívánatos is.
Talán magam is ezt teszem, és a városban maradok.
Mi az? Neked szabad, de nekem nem?
És mi lesz a palotájával? A kötelességeivel? Apámmal?
Ő az újrakezdés szakértője.
Kímélj meg a szánakozástól!
De volt benne annyi tisztesség, hogy nem semmizett ki.
Ezt örömmel hallom.
Nem hiszem.
De nem is csoda. Néha én sem tudom, hogy megérdemlem-e.
Ezt vegyem bocsánatkérésnek?
Drágám, ha tudtam volna, hogy elveszítetted a gyermeket…
Akkor mi lett volna?
Akkor segítettek volna?
Akkor nem csapták volna rám az ajtót?
Ne butáskodj! Így is kerestünk.
Szerencsére más talált rám előbb.
Ezek szerint Antonio Bianda mégsem volt olyan rémes.
Nem, anyám. Antoniótól és a feleségétől kaptam tetőt a fejem fölé, ételt és jövőt.
Soha nem kért semmit cserébe.
Lehet, hogy ő már nincs, de én örökre az anyád maradok.
Ezzel már megbékéltem.
Élvezem az életem, és boldog vagyok.
Azt hiszed, át tudod verni az anyádat?
Ez az igazság.
Mára elengedtem a személyzetet.
Tökéletesen áll önön.
Kisasszony?
Fogd erősen a puskát! Érezd a súlyát!
Te uralod, nem pedig fordítva.
A csípődet tartsd feszesen! Érzed?
Örömmel jársz az úrnőd és a kis tollnok nyomában?
Nem tollnok.
Igencsak jól ír.
Jobban szeretem a mostani életemet.
Egyébként is egészen könnyű a Mencía családnál dolgozni.
De…
- Mit csinálnak? - Semmit.
Kisasszony, indulnunk kell. Jöjjön!
- Orvoshoz kell mennie… - Elég, anyám!
Lőjenek le!
A szívemre célozzanak!
Kérem, ezt ne említse az apjának!
- Nem fog bocsánatot kérni? - Mégis miért?
Tőlem diszkréciót vár.
Hihetetlen. Nemesi származású, és eltitkolta.
Nem most kellene…
Van, akinek nehezére esik megnyílni.
Tessék?
- Nehogy… - Miért hallgatta el ezt?
- Mert magánügy. - Rólam mindent tud!
- Ne most vitatkozzanak… - Csendet!
Nem bírálhat azért, amit önért tettem.
Ha hálás érte, akkor nem szól az apjának.
Meglepett minket a titkos tehetségével.
- Erre nem mindenki képes. - Köszönöm szépen.
Most már távozom.
De előbb szeretnék elmondani valamit.
Nem tudom, észrevette-e, mennyire szeretik egymást a hölgyek.
Josefina családtag, nem igaz, anyám?
Erre tekintettel igazságtalan volna szétválasztani őket, ha összeházasodunk.
Tudom, milyen nehéz ilyen őszinte kapcsolatot építeni,
és a legjobbat akarom önnek.
Ezért, ha úgy dönt, hogy hozzám jön, Josefina lehetne a házvezetőnőnk.
Hogy tovább ápolhassák a…
barátságukat.
Ma végre megpihenhettem egy kicsit.
De most már vár a munka.
Új vállalkozás van készülőben?
Igen. Vagy, ahogy az anyám mondaná: „Egy újabb, ami balul sül el.”
Rosszul ítéli meg az édesanyját.
Túl szigorú velem.
Vág az esze.
És csípős a nyelve.
Pénz kell, hogy az üzlettársaim bízzanak bennem.
De az anyám nem ad.
Nem.
- Nem. Nem lehet. - Ragaszkodom hozzá.
Szeretnék segíteni, hogy bebizonyíthassa, más ember lett.
Milyen volt a vadászat?
Fenomenális. Nem lőttünk semmit.
Itt történt valami?
- Nem. Semmi érdemleges. - Hogy érti?
Mi az a lény?
Ajándék apánktól.
A zoológus barátjától, Castrótól szerezte.
Ez a maga műve?
Egy apának néha muszáj kényeztetnie a leányait, nemde?
Keressünk helyet ennek az izének!
Tula. Tulának hívják.
- Tula. - Gyere, Tula!
A hintóban hagytam a holmim. Kimegyek a kocsiszínbe.
Menni fog.
Mily eseménytelen délután!
Elena hazudott nekünk.
De a hazugság nem bűn.
Mindenkinek vannak titkai.
Kivéve talán téged. Te vagy a legőszintébb nő.
De a többségnek…
Engem is nyomasztanak titkok.
Talán ez okozza a gondjainkat.
Nem. Én tehetek róla.
Nem te, hanem én.
Nem.
Te jó ember vagy. Őszinte. Kedves.
Tökéletes.
Ilyennek látsz?
Nagyon szerencsés vagyok veled.
Elbúcsúzom apádtól.
Színt akartam vallani Santiagónak.
De olyan kedves dolgokat mondott nekem, hogy képtelen voltam rá.
- Gerinctelen vagyok! - Túl kemény vagy magaddal.
A hazugság hatással van ránk. Árulónak érzem magam.
Cristina, mindig én voltam a legnagyobb kritikusod.
De rájöttem, hogy nem lehet könnyű neked.
A kisasszony abszurd terve hiba volt.
- Segíteni akart. - Hazug. Azért találta ki.
Én sosem hazudok, tudod.
Miért mondod most ezt?
Elena de Saavedra asszony lánya.
Szerinted ez nem túlzás?
Azt mondta, meghaltak a szülei.
Ez nem kerek. Bizonyítékra van szükség.
Hozd a táskát!
Ha meglátnak minket, bajba kerülünk.
Sara!
Sajnálom, ami az anyjával történt.
Köszönöm.
Habár nem megfelelően reagált Cristinára. Nem gardedámhoz illően.
Értem, hogy fáj, de a féltékenység…
Jóságos ég! És én azt hittem, hogy ön nem tipikus férfi.
- És ezzel jön? - Féltékeny volt. Ne tagadja!
Igen, rossz együtt látni önöket.
De mire jó, ha beismerjük? Nincs mit tenni.
Sajnálom. Hiányoztak a beszélgetéseink.
Amik nem vezetnek sehová, a mostanihoz hasonlóan.
Ahogy mondja.
Azok hiányoznak a legjobban. Ön nem így érez?
De, folyton.
Kellemes délutánt, Torres úr!
Mégis mit művel?
Nos, ez egy kényes helyzet.
Felemészt a bűntudat, és ha nem vallom be…
Annak vallja be, akit a legjobban gyűlöl?
Ne hergeljen! Ez önt is érinti.
Ez pár napja jött.
Azért vettem el, hogy ne kínozzam Cristina kisasszonyt.
Elolvasta? Én nem tettem volna.
Nem. Nem volt rá szükség.
Itt járt Eduardo.
Itt járt?
Szereti Cristinát.
Szereti őt.
Az eszem megáll.
A feliratot fordította: Gribovszki Réka