Potrivit manualului însoțitoarei,
un bun pretendent trebuie să aibă trei calități.
Să fie bun, plin de solicitudine și atent.
Băieții răi dau numai dureri de cap.
Averea e esențială pentru o viață stabilă. Dacă-și permite și cadouri, e și mai bine.
Un zâmbet cuceritor, un farmec înnăscut, lipsa vanității…
Dar eu cred că aceste calități sunt în zadar
dacă nu are suflet bun,
dacă nu e interesant
și nu-ți taie răsuflarea când îl vezi.
Bilete la teatru.
Trei.
Poate veni și Sara.
Facem o plimbare?
- Ne poate însoți și tatăl tău. - Sigur.
Mă ocup eu, dră Bianda. Puteți rămâne aici.
Viața îi surâde însoțitoarei când îi găsește pretendent domnișoarei.
Când nu se îndrăgostește de el.
Priviți-i!
Sunt tineri, fericiți, îndrăgostiți…
Cui nu-i plac poveștile de dragoste frumoase?
Îl privești în ochi și toată lumea dispare.
Cred că nu e cazul să repet.
Suntem la începutul poveștii de iubire.
Nu garantez că se va sfârși pe gustul dv.
- Dră Bianda, putem hrăni păsărelele? - Sigur.
Ne lăsați singuri?
Am încredere deplină în amândoi.
Sincer, prefer să nu văd unele lucruri.
I-ați lăsat neînsoțiți? N-ar trebui…?
Ce se poate întâmpla? Să rămână însărcinată?
- Ceea ce ascundeți de Santiago pare… - Detestabil.
Credeți-mă, ne mâhnește pe amândouă.
Dar vrea să fie cu Cristina. Vor fi fericiți împreună.
Chiar credeți?
Unii se miră că nu mă interesează iubirea, când există știința.
Dnă Saavedra…
- Cine e? - O clientă a tatei, Mercedes de Saavedra.
Mamă, Doamne!
La propriu.
E mama mea.
MANUAL PENTRU DOMNIȘOARE
LECȚIA 7: MENȚINE BUNA-CUVIINȚĂ
Sigur a venit să mă dea în vileag.
Vă sugerez să-i invitați și pe Almenara.
Stau la periferie,
iar capul familiei, judecătorul don Manual José, e un vânător abil.
Ce faceți, dră Bianda?
Admiram frumusețea aceasta pe care au pus-o aici slujnicele.
Arată perfect.
V-o prezint pe însoțitoarea noastră, Elena Bianda.
- Unde sunt fiica mea și Santiago? - Sunt în grădini. Eu am venit la Carlota.
- Mergeți să luați prânzul? - Da, vă puteți lua liber astăzi.
Don Pedro, vă mulțumesc pentru sfaturi
și că mi-ați sugerat invitați la vânătoare.
Dna Saavedra va rămâne în oraș. A organizat un eveniment.
Vă conduc?
Nu. Nu vreau să vă rețin. Dar dacă n-o deranjează pe angajata dv…
Cum doriți. Mi-a făcut plăcere.
- Fata mea… - Nu-mi spuneți așa!
Dacă aș fi vrut să te dau în vileag, aș fi făcut-o deja.
Ce urmăriți?
Mă interesează să investesc, iar dl Mencía e expert în zonă.
Știu. Lucrez aici.
Frumoasă casă!
Frescele acestea…
- Finisajele, lumina… - Dv. nu vă place lumina.
Acum îmi place.
Totul s-a schimbat. Mai ales tu.
Dnă Saavedra!
Asta mai lipsea!
Aș fi vrut să vă conduc la ușă.
Nu vă faceți griji, s-a oferit dra Bianda.
Da. E foarte amabilă.
- Se vede că e bine educată. - Într-adevăr. Mi-a făcut plăcere.
Îți face viața insuportabilă.
Îmi amintește de cineva.
Vezi? Nici nu mai reacționez la provocările tale. Sunt alt om.
- Cum m-ați găsit? - Gabriel a venit la mine.
Dacă vrei să vorbiți, te așteaptă la ușă.
Plec. Trebuie să mă ocup de detaliile partidei de vânătoare.
La cât timp i-am dedicat, trebuie să iasă perfect.
Cea mai bună pradă e greu de prins.
De ea te bucuri cel mai mult, dragă.
- Cum e cu păsările? - Au primit ce voiau.
Vă așteaptă tatăl dv.
Îmi vine să fac moarte de om.
Cum ți-ai permis să vorbești cu mama? Nu te băga în viața mea!
Mi-a spus tot.
Mi-a spus despre sarcină.
Și despre ce s-a întâmplat apoi.
Îmi pare rău.
De ce nu mi-ai spus?
- Nu ieșea bine dacă stăteam. - Nu ai de unde să știi.
Și nu vom ști niciodată.
Plec.
Sper să meargă bine cu scriitorașul. Nu e băiat rău.
Împacă-te cu mama ta.
Toți merităm o a doua șansă.
Dacă tot nu m-a înghițit pământul…
GIN
ROMANUL LUI SANTIAGO
NIMENI
Domnișoară Bianda! Sunteți acolo?
Domnișoară Bianda!
Vă îmbrăcați?
Intru.
Ați băut?
Nu vreau să discut cum îmi miroase mie gura dimineața.
Gata cu interogatoriul!
Sunteți beată?
- O să-i spuneți tatălui dv. - Nu, sigur că nu.
Dar lumea se-mbată dintr-un motiv.
Dna Saavedra e motivul?
Angustias v-a văzut vorbind familiar.
O cunoașteți?
Aveți spirit de observație.
Mai demult am lucrat în casa ei.
Fiica ei a fost printre cele mai dificile domnișoare cu care am lucrat.
Așa de dificilă era?
Pe lângă ea, sunteți un înger.
Vrând să trăiască clipa, s-a mutat cu un bărbat.
Mi-a fost greu.
Înțeleg.
Vă las puțin singură, dră Bianda.
Cred că am liniștit-o.
Cum să mă liniștesc? Elena mă îngrijorează.
- S-a îmbătat azi-noapte. Ce zici de asta? - Eu zic că faci din țânțar armăsar.
E tristă, Sara.
Iar povestea cu trecutul ei…
Nu o crezi?
Nu știu ce să cred.
Simt că are un secret și asta o tulbură.
E și ea om.
Ca noi toți, ține pentru sine ceva ce o afectează.
De ce nu-mi mărturisește? Suntem prietene.
Dră Sara, aveți un vizitator.
Bună dimineața! La care dintre fiicele mele ați venit?
Dle Mencía!
Camilo Keita. Sunt colegul fiicei dv. Sara.
- Încântat! - Și eu.
Camilo.
Înțeleg de ce vrei să mergi la cursuri.
Te gândești vreodată la altceva?
N-ai observat că e arătos?
- Zâmbetul, atitudinea… - Cristina…
- Buzele lui. Pare genul care sărută bine. - Cristina!
E clar că îl interesezi.
Camilo, ce faci aici?
Avem examen și eram în trecere.
Dle Keita, în sfârșit ne cunoaștem. Sora mea mi-a vorbit mult despre dv.
Sora mea mai mare, Cristina Mencía.
- Încântat! Mă bucur că sunteți mai bine. - Datorită dv. Și scaunului.
Keita. E…
nume guineean, nu?
Am locuit și eu acolo. E o țară aparte.
Presupun că și dv. vă fac zile fripte, nu?
Deși mă bucur că unii înțeleg că avem cu toții drepturi…
Putem pleca, te rog? Întârziem la examen. Haide!
Numai bine!
Un creion.
N-ai observat că e arătos?
Buzele lui.
Pare că sărută bine.
- Apoi veți spune că n-ați avut timp. - Scuzați-mă.
CE PROVOACĂ BĂTĂILE NEREGULATE ALE INIMII? CUM SE NUMEȘTE DILATAREA PUPILELOR?
Crezi că sora ta și tânărul acela…?
Nu, pe ea o interesează doar cărțile.
Ia te uită!
Don Horacio vrea să-i verific conturile.
- Adio vânătoare! - Voiați să vânați?
M-a invitat o nouă clientă.
Regret s-o refuz. Ne putea aduce multe beneficii.
- Putem merge noi, împreună cu dra Bianda. - Nu!
De ce?
Nu, fiindcă nici nu știu să țintesc cu pușca.
Știi cât îmi place să vânez.
Tatăl tău a fost invitat. Ce să facem noi acolo fără el?
Din politețe, dacă e așa de importantă clienta.
Așa că mâine, dl Torres, dv. și cu mine mergem la vânătoare la dna Saavedra.
E un plan groaznic, oribil, înspăimântător.
E un plan splendid.
Fără îndoială. De asta avem nevoie eu și Santiago.
Cică de asta au nevoie.
Simt că e o problemă. Ieri am rămas singuri, știți de ce,
și evita gesturile intime.
Ce bărbat face așa?
Trebuie să-i dau dreptate.
Călătoria ne prinde bine.
Departe de casă, de tata…
Va fi de neuitat.
Fără îndoială.
Cu puțin noroc, mă nimerește un glonț rătăcit.
Puteați merge la vânătoare. Sau v-ați săturat să vânați,
dat fiind că mergeți zilnic prin grădini?
Niciodată n-ai avut haz.
Azi e arțăgoasă.
S-a întâmplat ceva?
Dacă mă întrebi ce am,
poate ai făcut tu ceva ce crezi că mă poate supăra?
Doña Paquita, mereu puneți răul înainte.
- Deci n-ai făcut absolut nimic? - Nu.
Nu, sigur că nu.
Ia-ți liber astăzi.
Merg la don Gregorio. Mă duc să mă spovedesc, să mă rog, știi tu.
Dar nu sunteți prea dichisită?
Pentru Domnul nostru îmbrac tot ce am mai bun.
Amin, doña Paquita.
Mă întorc târziu. Nu mă aștepta. Bucură-te de libertate, draga mea.
Cred că știe.
Dacă ne-a văzut?
O să ajung pe drumuri.
Nu exagerați, Adelita.
Azi avem toată ziua la dispoziție.
Aveți întâlnire.
Sunt pregătită să merg la cazinou, Paulino.
Regret că trebuie să veniți.
Vreau să vorbesc cu dra Cristina.
- Unde e Cristina? - Nu vă e rușine?
- Nu plec până nu… - Afară!
Dle, trebuie să vă spun ceva.
Cristina!
- La asta mă refeream. - Cristina!
Cristina!
- Nu e fereastra aia. - Atunci care e?
Nu are rost. Cristina călătorește cu pretendentul ei.
Pleacă de pe proprietatea mea!
Nu mi-ați citit scrisoarea.
- Nu-mi pasă. - Vă rog, don Pedro.
Nu vreți să știți de ce nu am venit să-i cer mâna?
Vă implor.
Vă rog, ascultați-mă.
Trebuia să semnez un contract cu dl Levy.
Firma familiei mele colabora cu a lui de la Paris.
Nu știam că voiau să mă însoare cu fiica lui. Am refuzat.
Tata mi-a arătat situația financiară și am scris biletul ăla rușinos.
Nu voiam să creadă c-o iubesc pe alta.
A aflat din gazete.
Dar asta nu i-a frânt inima.
Vă place noul pretendent?
E finul meu, Santiago Torres.
Cristina nu l-a iubit niciodată.
Don Pedro, am renunțat la familia mea, la tot. O iubesc pe fiica dv.
Vreau măcar să-i vorbesc.
Va regreta să nu știe adevărul. Nu vreți să-l afle?
Am să vin zi de zi, lună de lună, până acceptă. Lăsați-mă…
- Șterge-o! - E o greșeală.
Dispari din casa mea!
- E o greșeală! - Să nu mai calci pe aici!
A mers ca uns.
E mai bine pentru fiica mea să nu afle că s-a întors.
- Vreți să mint? - Nu minți, ascunzi informații.
Înțeleg că pe Cristina o tulbură,
dar de la adulți am învățat că mereu poți câștiga ceva.
Ce vrei?
Voiam să merg la vânătoare, dar m-am pricopsit cu plicticosul.
Am fi putut să rămânem doar noi două.
Domnișoarelor!
Sunteți încântătoare. Vă deranjează că am venit mai devreme?
- Mi-ați lipsit. - Asemenea!
O anunț pe mama și mă duc să mă aranjez.
Iertați-mă.
Bun.
Acum că suntem singuri… Se poate?
La picnic Esther a făcut un gest față de dv.
Un gest?
Nu mi-e ușor să spun asta, dar vreau să știți…
Acul ăsta blestemat!
Să revenim! Am văzut că v-ați atins mâinile.
- V-ați atins. - Adică sunt perversă?
Dv. sunteți singurul pervers. Dacă vă apropiați, vă înțep cu acul!
- V-am văzut. Nu vă prefaceți. - Nu mă prefac!
Sper că nu-i spuneți aiureala asta familiei Zapico. E clar?
Afară! Haide! Ieși!
Daniel știe. Știe despre noi. Spune că a observat un gest tandru.
- Ai negat? - Da, dar nu m-a crezut.
Nu te supăra.
- Asta ne lipsea! - Îi spune mamei tale.
- Cine l-ar crede? - Ea, fiindcă îl adoră.
Da.
Arătați minunat.
Am o surpriză. Dar după desert.
Bună dimineața, dră Mencía!
Bună dimineața! Tata își cere iertare.
Așa fac bărbații. Veți vedea după nuntă.
Haideți la masă, să prindeți puteri.
- Nu ești matinală. - Încetați!
Îmi puneți în pericol postul și viața.
Nu pot să-mi petrec timpul cu fiica mea?
Nu e cam târziu pentru asta?
- Ce doamnă distinsă! O cunoșteai? - E prima oară când o văd.
Nu mă așteptam să te văd aici. Alba ți-a mai dat o șansă?
Datorită lui Angustias. Cum de sunteți așa de apropiate?
Am farmec, ceea ce ție îți lipsește.
N-am să-ți răspund.
Minciunile o să-ți vină de hac. Sper doar să fie curând,
ca să mă bucur de vremea asta în grădina familiei Mencía.
Unde sunt prietenele mele la greu?
Santiago, toate am crezut că vei rămâne cel mai râvnit burlac.
Nu s-a grăbit. Cei răbdători au parte de lucruri bune.
Dle Torres…
Aveți numărul cinci. Succes la vânătoare!
De ce-ți place vânătoarea? Scoate ce e mai rău din om.
Ți-e frică.
Te învăț să tragi, ca să te liniștești.
Mă duc să-i transmit doamnei un mesaj de la tatăl dv.
Nu te-aș angaja ca însoțitoare a fiicei mele.
A fiicei dv.? Da. Cred că o cunosc.
E o domnișoară deosebită.
O pacoste, mai ales pentru însoțitoarele ei.
Ce ironie! Nu crezi?
Poate de-aia sunt bună în meseria mea.
- Chiar dacă asta vă sâcâie. - Nu.
E bine să-ți folosești talentele ca să începi o nouă viață.
E chiar de dorit.
Mă gândesc să fac la fel și să rămân la oraș.
Ce e? Tu poți s-o faci, dar eu nu?
Și palatul? Îndatoririle dv.? Tata?
El se pricepe s-o ia de la zero.
Nu mă compătimi, te rog.
Măcar a fost drăguț și nu m-a lăsat lefteră.
- Mă bucur pentru dv. - Nu e adevărat.
Nu mă mir. Uneori mă întreb și eu dacă merit.
Așa vă cereți iertare?
Fata mea, dacă aș fi știut că ai pierdut copilul…
Ce ați fi făcut?
M-ați fi ajutat? Nu m-ați fi dat afară?
- Scutește-mă. Te-am căutat totuși. - Din fericire, m-a găsit altcineva.
Presupun că Antonio Bianda nu era chiar groaznic.
Nu, mamă. Antonio și soția lui mi-au oferit adăpost, hrană… și un viitor.
Și niciodată nu a cerut nimic.
Poate că el s-a dus, dar eu sunt mama ta, vrei, nu vrei.
M-am împăcat cu toate.
Îmi place viața mea. Sunt fericită.
Sunt mama ta. Crezi că mă păcălești?
E adevărul.
Am trimis personalul acasă.
Vă vine mănușă.
Domnișoară…
Apucă bine pușca. Simte-i greutatea.
Tu o controlezi pe ea, nu ea pe tine.
Încordează șoldul. Simți?
Ești fericită cu domnișoara aceea și scriitorașul ei?
Nu e un scriitoraș.
Scrie destul de bine.
Prefer viața mea de acum.
În plus, munca mea la familia Mencía se dovedește a fi… ușoară.
Ce…
- Ce faceți? - Nimic.
Domnișoară, e timpul să plecăm. Hai să mergem!
- Are nevoie de doctor… - Tăceți, mamă!
Trageți.
În inimă.
Vă rog să nu-i spuneți tatălui dv.
- Nu vă cereți scuze? - De ce să-mi cer scuze?
Vreți doar discreția mea.
E incredibil că nu mi-ați spus că sunteți nobilă.
Nu e momentul…
- Nu suntem toți așa de deschiși ca dv. - Poftim?
- Puteți… - N-ați zis că e mama dv.
- E viața mea. - Dv. știți totul despre mine!
- Eu nu m-aș certa… - Gura!
Ce am făcut pentru dv. e neîndoielnic.
Dacă apreciați, nu-i spuneți nimic tatălui dv.
Fără îndoială, ne-ați surprins cu talentul dv. ascuns.
- Nu poate oricine. - Vă mulțumesc.
Mă duc. Dar înainte, aș vrea să vă mărturisesc ceva.
Nu știu dacă ați observat cât se simpatizează Esther și Josefina.
Josefina ne e ca o rudă. Nu, mamă?
Dată fiind iubirea lor, nu mi s-ar părea drept să se despartă
după căsătorie.
Știu cât e de greu să construiești o relație sinceră ca a lor
și vreau să fiți fericită.
Așa că, dacă decideți să mă luați de soț, Josefina s-ar putea ocupa de casă.
Astfel, vă puteți continua…
prietenia.
Ziua de azi a fost o gură de oxigen.
Dar am de lucru.
Aveți o nouă afacere?
Da. Sau, cum ar zice mama: „alta de care se va alege praful”.
Vă înșelați în privința ei.
E prea dură cu mine.
Are o minte brici și limba ascuțită.
Îmi trebuie capital pentru a câștiga încrederea.
Dar ea nu-mi va da.
Nu.
- Nu, Adela. Nu pot. - Insist.
Aș vrea să cred că vă pot ajuta să dovediți că v-ați schimbat.
- Cum a fost la vânătoare? - Excepțional! N-am vânat nimic.
Aici sunt noutăți?
- Nimic notabil. - Cum nimic?
- Ce e cu gângania aia? - Mi-a făcut-o tata cadou.
O are de la prietenul lui, Castro, zoologul.
E mâna dv.?
Uneori un tată trebuie să-și alinte fiicele. Nu credeți?
- Hai să-i găsim un loc vietății! - Tula. O cheamă Tula.
- Tula. - Haide, Tula!
Mi-am lăsat lucrurile în trăsură. Mă duc în magazie.
Hai că poți!
Ce după-amiază liniștită!
Elena ne-a mințit.
Minciuna nu e un delict.
Toți avem secrete.
Poate că tu nu. Ești cel mai sincer om. Dar în general…
Și eu am secrete apăsătoare.
- De-aia relația noastră merge anevoie. - Nu. E vina mea.
- Ba eu sunt de vină. - Nu.
Ești o fată bună, onestă, drăguță. Ești perfectă.
Chiar așa mă consideri?
Sunt foarte norocos că te am.
Mă duc să-ți salut tatăl.
Era să-i zic tot lui Santiago.
Dar îmi spunea niște lucruri așa de frumoase și… nu am putut.
- Sunt o lașă! - Nu fi așa de dură cu tine.
Minciuna ne afectează relația. Simt că îl înșel.
Știi că mereu am fost cel mai mare critic al tău.
Dar am ajuns să înțeleg că situația ta nu e ușoară.
Planul drei Bianda a fost o greșeală.
- Te ajuta. - A făcut-o fiindcă e mincinoasă!
Și știi că eu nu mint.
De ce spui asta acum?
Elena e fiica doamnei Saavedra.
Nu ți se pare o exagerare?
A spus că familia ei a murit.
Ceva nu miroase a bine. Ne trebuie probe.
Ia valiza.
Dacă ne vede cineva, dăm de necaz.
Sara!
Regret povestea cu mama dv.
Mulțumesc.
Dar reacția față de Cristina a fost nepotrivită pentru o însoțitoare.
Poate că vă supără că suntem împreună…
Și eu care credeam că nu sunteți ca bărbații obișnuiți.
- Iar acum spuneți așa? - Era gelozie, nu?
Da, mă deranjează să vă văd împreună.
Cu ce ne ajută să recunoaștem? Asta e situația.
Îmi pare rău. Mi-era dor să vorbim.
Despre lucruri care nu rezolvă nimic, ca acum.
Într-adevăr.
Asta îmi lipsește cel mai mult. Dumneavoastră nu?
Tot timpul.
O zi bună, dle Torres!
Ce Dumnezeului faceți?
E o situație delicată.
Mă macină vinovăția, iar dacă nu mărturisesc…
Îi mărturisiți celui mai detestat om?
Nu mă provocați, fiindcă asta vă privește pe dv.
A sosit acum câteva zile. Am sustras-o ca să n-o supăr pe Cristina.
- Ați citit-o? Eu n-aș fi făcut-o. - Nu. Nu a fost nevoie.
A venit Eduardo.
A venit?
Încă o iubește.
O iubește.
Fir-aș a naibii!
Subtitrarea: Mariana Piroteală