URGENT
HODINA ČTVRTÁ 10 – 11:00
Co se to tu sakra děje?
- Někdo ukradl auto. - Zase?
Kam si myslíte, že jdete?
Za dvě minutky jsme zpátky.
Antoine nám ukáže motorku.
Skvěle. Dárci orgánů jsou potřeba.
Někdo ti ukrad auto.
Nedíval ses na kamery? Co je s tebou?
Já ho viděl. Myslel jsem, že jede s tebou.
Nechalas tam klíčky?
- To se musí. - To není pravda.
Já jí to taky říkal.
Je to pravda.
A já... Kdo sakra ukradne v deset ráno sanitku?
Feťáci, co si myslí, že čmajzli lékárnu.
Nebo psychouš, co zdrh z blázince.
Já nevím. Jen naskočil a ujel.
- To vypadá na profíka. - Zavři zobák.
Možná to byl jiný řidič.
- Volalas dispečink? - Jasně.
A tys volal policajty?
To můžu, ale zrovna dva snídaj v jídelně.
- Posluž si. - Ahoj.
- Dobrý, díky. - Protokol.
Pojďme.
- Sázím dvacku na psychouše. - Přijímám.
- Prosím tě, máme berle? - Jo, právě doplnili sklad.
Můžeš pak vzít Sherry Davisovou?
Tu s popálenou rukou?
Odešla.
Sakra. Kdy?
Dal jsem dětem dvě snídaně z vozíku a pak asi odešly
do školy.
Říkala, že se sem pak vrátí?
Mně ne.
Sakra.
Potřebuju volné pokoje, tak to tu přehazuju.
Ale proč ho přesouváš na pediatrii?
Chci ho extubovat.
Žádné děti tam nejsou. Rodina může mít trochu soukromí.
Na zdech jsou hezké obrázky. V čem je problém?
Žádný problém není.
Paní Smithová nepotřebuje monitor.
Vanco dostane na chodbě. A máme lůžko na telemetrii.
Dej ho Otisovi, než ho někdo vezme.
Jo.
Rodinu nech v Centrálu 7, než si kluka přebere nukleární medicína.
Nebudem je stěhovat dvakrát.
Rozkaz, kapitáne.
Čau, Robby.
- Budeš extubovat? - Jo.
Dobře, neměls ho intubovat.
Jo, to jsi říkala. Jako by to bylo dnes ráno.
- Mám to udělat? - Ne. Proč?
Adamsonová.
- Ježíši! - Tak jo.
- Něco se tam hýbe! - Madam, buďte v klidu.
Vyndejte to!
Nemůžu vám pomoct. Hýbete hlavou.
Vyndejte to, sakra! Já to cítím!
Členovec ve zvukovodu.
Panebože.
Radši tam jdu.
Jo.
Jak dlouho bude žít bez kyslíku?
To nemohu říct.
Jakmile vytáhneme trubici,
od třiceti minut po několik hodin.
Po extubaci odsajeme zadní část hrdla.
Dáme mu kapky glykopyrolátu,
které sníží slinění.
Dostane morfin na bolest.
A pro větší pohodlí mu do nosu dáme kyslík.
Ježíši.
Myslím, že to nezvládnu.
Vážně se to děje? Jako teď? Dneska?
Rozhodli jsme, že táta umře v pokoji
s obrázky roztomilých zvířatek v lese?
Když to tak vezmeš, je to dokonalé.
Táta celé dětství pracoval
na Sousedství pana Rogerse.
Vážně? To je bezva.
- Na tom televizním pořadu? - Přesně tak.
V Pittsburghu?
Ve WQED na Páté. 33 let.
S režisérem Jackem Guestem.
Všechny ty scény pomáhal malovat a stavět.
Já tohle nezvládnu.
Dobře. Jen aby bylo jasno, váš otec umírá.
A vy jste mu umožnili přirozeně umřít
a nevystavili ho mučivým procedurám,
které by jen oddálily nevyhnutelné.
Myslela jsem, že to bude jiné.
Že budeme mít víc času.
Je vaše rodina věřící?
Bože, ne. Žádný Bůh.
Měl jsem učitele, mentora,
který mi říkal o havajském rituálu zvaném ho'oponopono,
neboli „čtyři nejdůležitější věci“.
Je to jen pár klíčových věcí,
které můžeme říct, když se loučíme s milovaným,
abychom se s tím vyrovnali.
Jaké to jsou?
Jsou prosté, ale přísahám, že fungují.
Dobrá.
„Miluju tě.“
„Děkuju ti.“
„Odpouštím ti.“
„Prosím, odpusť.“
Nic víc?
Říkal jsem, prosté.
Dobrá.
Pane Spencere, vytáhnu vám tuhle trubici z úst.
Chci, abyste se zhluboka nadechl.
Nádech. A teď výdech.
To je ono.
Tak jo.
Dobře.
Dám vám do nosu kyslík.
A pár kapek pod jazyk.
- V pořádku? - Unavený.
Odpočiňte si.
Klidně zavřete oči.
Máte tu děti.
Tati, jen si odpočiň, ano?
Jsme tady.
Jsem tady.
Přijďte za mnou.
Dobře. Hluboký nádech.
Ježíši, všichni jdou dnes večer na ten koncert.
Snad zbyly ještě nějaký lístky.
Další hluboký nádech.
Panebože, Jenno. Neuvěříš, kdo mi napsal.
Říkala jsem ti, že se to stane.
Jenna je ráda, že jste tu jako opora,
ale možná byste mohla počkat venku.
No dovolte?
Promiňte, já tu vyšetřuju a chci klid.
A já zůstanu s kámoškou, dokud mě bude potřebovat.
- Já ji přivezla. - To je na metál.
- Dobrý. Běž. - Určitě?
Jo.
Díky. Chtěla jsem, aby šla.
Jak vám je?
Nickova tátu jsem nazvala pitomcem...
a řekla mu, ať se zeptá syna.
Proč bych to říkala?
Povězte mi o škole? Co studujete?
- Co? - Třeba... Sportujete?
Máte nějaké koníčky?
Nevím, proč se mě na to ptáte.
Teď se musíte soustředit hlavně na to dobrý v životě.
Jak?
Kluk, moc milý kluk, kterého jsem skoro neznala, je mrtvý.
A já to ještě zhoršila.
Musíte jen...
Jeho otec si myslí, že jsem ho zabila já, a vy se mě ptáte na sporty?
Jenno. Vidím, že jste rozrušená.
Vím, že to hodně bolí.
Já drogy ani neberu.
Učili jsme se. Jak se to stalo?
Musí to být pro vás moc těžké.
Jen chci strašně moc jít domů.
No, životní funkce jsou skvělé.
Rodiče si vás můžou odvézt.
Díky.
Jsme tady, kdyby něco.
No to bylo blbý.
- Pár poznámek? - Prosím.
- Jak silnou máte kůži? - Jako hroch.
Rozptýlení je příšerná strategie.
Když pacient řekne: „Trpím,“ neodpovím: „Co studujete?“
Nechtěla jsem snížit...
Dál, první osoba je lepší než druhá.
„Vidím, jak vás to bolí,“
uznává realitu a vybízí k dalšímu vyšetření.
„Musíte jít dál“ má opačný účinek.
Chápu, ale z vlastní zkušenosti...
Na té tady vůbec nezáleží.
- Nezáleží? - Bezvýznamná a nepodstatná.
Se vší úctou nesouhlasím.
Z vlastní zkušenosti mám jiný pohled...
Jste si vědoma své agresivní energie?
I tenhle rozhovor je konfrontační.
Do práce si bereme vzdělání, ne své břímě.
Chápu. Díky. Provedu.
- Dobrou, nebo špatnou zprávu? - Jaká je ta dobrá?
Zvukovod je necitlivý. Problém vyřešíme fyziologickým roztokem.
A ta špatná?
Máte v uchu mrtvého brouka.
Švába.
PITTSBURSKÁ POLICIE
Byli jsme tu nejvýš 35, 40 minut.
Šla jsem ven a byla pryč. Vážně vám nic nehlásili?
Ještě ne. Klíčky byly uvnitř?
Nechávám je tam, kdyby bylo potřeba přeparkovat.
To bys ale neměla.
- Já to říkal. - Klíče by ti neměl nikdo ukrást.
Tak na co je potom ochranka?
- Já ti to ukážu. - Jo?
V klidu.
Můžete jít jinam? Potřebujeme prostor, máme hosta.
Tenhle prostor musí zůstat prázdný.
- Všichni, prosím. - Hej, pět babek na šroťák.
Wendell Stone, 52 let, stavěli scénu na Pittfest.
Zranění levé části hrudníku. Spadl na něj reproduktor.
Vícečetné zlomeniny žeber. Puls 110, tlak 130 na 85.
Saturace dobrá. Padesátka fentanylu.
Jasně.
- Jak to jde, pane Stone? - Pan Stone byl můj táta. Jen Stone.
Sakra. Probudili Krakena.
Kdy má dostat další dávku?
Před 40 minutami.
Skvělé.
Pan Driscoll? Pan Doug Driscoll?
Už bylo načase.
Tak zatím, troubové.
- S dovolením. - Promiňte.
Jia Yi Chenová? Mám tylenol pro Jiu Yi Chenovou.
Ano, prosím.
- Jia Yiová. - Jia Yi Chen. Tady máte.
Jak dlouho ještě, než přijde lékař?
Musíme počkat, až se uvolní lůžko.
Dneska je tu rušno.
Ten lék by měl pomoct.
Čtyřka morfinu.
Bez citlivosti břicha.
Co tu máme?
Dlužíš mi colu.
- Izolované poranění hrudníku s... - Přestaň. Mluví Santosová.
Izolované poranění hrudníku.
Na POCUSu není hemopneumotorax. Životní funkce dobré.
Skvělá prezentace.
Jsem dr. Garciová z chirurgie.
- Potřebuju operaci? - Ne nutně.
- Na FASTu žádná krev v břiše. - Máte to?
Břicho benigní. CT hrudníku, břicha, pánve s kontrastní látkou,
tomu věřím víc než ultrazvuku.
A víc morfinu, proboha.
Ne, ne, neuspávejte mě.
Musím ošéfovat partu na stavbě.
- Cože? - Ten festival.
Zablokujeme všechny nervy do zlomených žeber.
Víc doprava. Budete vzhůru a bez bolestí.
Jo, o tom přesně mluvím.
- To je ale spousta bloků. - Ne, jeden pokus.
Serratus anterior blokuje až k T-9.
Ty tvoje místní anestézie.
Doktorko Santosová, brnkněte mi, až budou výsledky CT.
Gabe je stejně stará jako já, když jsme dělali náš první model.
Vzpomínáš, tati?
To dvoupodlažní kolejiště ve sklepě u Clovise.
O...
Přesně tak. Jo, měřítko O.
Nemohli jsme použít moc vagónků, ale to byla krása.
Doktore, znamená ten zvuk, co vydává, že už to bude?
Ne. To znamená, že má problémy zvládat slinění.
Pane Spencere, to pomůže.
Taky vám dám za ucho scopolaminovou náplast.
To sníží slinění na dalších 24 hodin.
Má vůbec 24 hodin?
To nikdo neví. Dáme mu další dva miligramy morfinu.
S ním se bude cítit dobře.
Doktore, jaké byly ty čtyři věci?
„Miluju tě. Děkuju ti. Odpouštím ti. Prosím, odpusť mi.“
To je snadné.
Miluju tě, tati.
Miloval jsem každou minutu, kterou jsme spolu prožili. Děkuju ti.
Jsi ten nejlepší táta, jakého kdo může mít.
Viděl jsi každý můj zápas.
Vždycky sis na mě udělal čas a hrál si se mnou, stavěl modely...
Pomáhal jsi mi s úkoly.
Nebo když jsme se vzbudili dřív než ostatní...
a dělali sendviče.
Hned jsem tu.
Do prdele.
Viděli ho. Východně na 376.
- Jedeme. - Už to začalo.
15 babek, dalších 5 na feťáky.
- Dáš mi dalších osm, když je chytí... - Jenom krát pět.
- Na tvý prachy pro striptérky nesáhnu. - Co to plácáš?
Vy tam! Ztište to trochu.
Tohle je nemocnice, žádné kasino.
Pokračujte, najdu Robbyho.
Já žiju!
Psychiatrie chtěla nasadit perorální léky.
Objednali tablety olanzapinu na půl desátou.
Jo, to jde za námi. Celé ráno jsem s kritickými případy.
On musí nahoru na psychiatrii.
Tady nevíme, co dřív s vydáváním léků podle plánu.
Chápu. Jaké máme možnosti?
Buď ho nějak unavíme, nebo ho musíme uspat.
- Bojím se, že si ublíží. - Už je částečně přikurtovaný.
Teď potřebujeme šipky Pavulonu.
Stát.
Dostalas mě. Už jsem skoro přeskočil zeď. Buď hodná, bachařko.
Potřebuju objednávku pro pacienta
psychiatrie. Psychóza vyvolaná pervitinem.
- Kraken? - Neříkejme mu tak.
Třeba B-52?
Ne, to by trvalo moc dlouho.
- QTC? - Normální.
Pět mg Midazolamu, pět Haldolu a pan...
- Krakozhia. - To je vtip.
Pan Krakozhia bude venku rychlostí světa.
Není tak urážlivé říkat mu Kraken, když se jmenuje...
- Rozrušené pětiměsíční dítě. - Jasně, hned jsem tam.
Chci další kafe.
- A zvládáš to? - Jo. Proč?
Nenechám tě přeskočit zeď.
Tomas Cordera. Pane Cordero, prosím k okénku.
Mám vaši kartičku. Tomas Cordera.
- Ano? - Cordera.
Je to Tasha Cordera a „slečna“.
Půjdete dozadu, až projdete dveřmi.
Řízla jste se?
- Ano. - Dobře. Žádný problém.
Zdravím, jsem dr. McKayová.
Medička Victoria Javadiová.
Zdravím, Tasho.
Omluvte to čekání, Tasho. Můžu se podívat?
- Ano. - Dobrá.
Tak jo. Není to tak zlé.
Ale bude to chtít pár stehů.
Pojďte se mnou a zašijeme to, ano?
Dobře.
Jak velký je ten pneumotorax?
Jasně. Díky.
Co je to pneumotorax?
Jen vám z té velké modřiny z plic uniká trochu vzduchu.
- Trochu se zadýchávám. - Od bolesti?
- Ne, ta zmizela. - Dobře. Tak to zabralo.
Saturace klesla na 85.
Jeho plíce potřebují trochu pomoct.
BiPAP, 10 na 5.
To otevře pohmožděné části plic.
Díky.
Naštěstí to není na operaci, ale řeknu dr. Garciové o tom CT.
Líbíte se jí.
Znám ji dvě hodiny.
Tak jste na ni udělala dojem.
Horečka, zvracení nebo kašel?
- Vůbec nic. - Jí dobře?
- Je donošená? - Všechno je normální.
- Má očkování? - Jo, ve dvou a čtyřech měsících.
- Přesnou teplotu změříme. - Vaše diagnóza?
...rektálním teploměrem.
Je to opravdu nutné?
Je to důležité.
No jo.
Musíme vyloučit vážnou bakteriální infekci,
sepsi, zápal plic, pyelo, apendix, meningitidu.
Má meningitidu?
Ne, to jsou hypotetické možnosti.
- Teplota 37,3. - Takže meningitida velmi nepravděpodobná.
Srdeční tep 164, saturace 99.
Tohle je dr. Robby, náš vrchní lékař.
Moc mě těší.
Afebrilní, vnímá, funkce dobré.
Zrovna začínáme fyzikální vyšetření.
Běž zkontrolovat naše studenty, já si ho vezmu.
Dobře.
A proč další odběry?
Přišel jste hodinu po bolesti na hrudi.
Infarkt může trvat déle,
než se to ukáže v krvi. Držte si tam prst.
I s normálním EKG. Proto test opakujeme.
Zvedněte paži. Děkuju.
Tak jo, zpět do čekárny.
- Cože? Ne. - Jo.
Ne, furt čekám. Kdy už přijde doktor?
Brzy. Dám vám vědět.
- Tohle je snad vtip. - Jo, smích je zdravý.
Připadám si jak v zemi třetího světa.
Jste tu jako doma, co?
Vím, že si tu nemáme vybírat oblíbence,
ale vás si ohlídám.
Jo.
- Jen do toho. - No jo.
Takže, Tasho, byla to sklenice?
Krásná karafa Baccarat.
Ukazovala jsem kolegyni, jak ji vyleštit,
ale prasklo hrdlo a já v ní měla ruku.
Takže nic moc.
- Roztříštila se? - Ne, jen se rozpůlila.
Ale instinktivně jsem trhla rukou a už to bylo.
To znám. Několika svých instinktů taky lituju.
Dobře. Teď vpich do druhé strany.
Jedna strana, rovné okraje, snazší to být nemůže.
Dobře. To je úleva.
- Co se děje? - Hypoxie 78.
- Tlak strmě klesá. Systolický tlak 82. - Puls skoro necítím.
Měla bych intubovat. Potřebuje transfuzní protokol?
Ne. Nalevo neslyšný dech, napravo odchylka od trachey.
Angio katetr na čtrnáctku. Dejte mu resuscitační masku.
Co to děláte?
Tenzní pneumotorax z přetlaku z BiPAPu.
Slyšíte to? Kdo sakra nařídil BiPAP? Garciová?
Ne, jeho saturace byla nízká. To já.
Vy? Aniž byste mi to řekla?
- Mám zavést trubici? - Žádnou nepotřebuje.
Potřebuje „pigtail“ katetr. A udělám to já.
Saturace i tlak stoupají.
75 miligramů ketaminu.
- Proč pořád brečí? - Fontanelle měkká a plochá.
Zorničky stejné, reagují na světlo a tmu.
- Doktorko, soustřeďte se, prosím. - Sliznice hezky vlhká.
Přes ten brekot nic neslyším. Plíce čisté.
Srdeční tep rychlejší, ale v normě.
Měkké břicho, žádné zjevné známky citlivosti.
- Takže normální výsledek. - Tak co je špatně?
- Dejte nám čas, dokončíme vyšetření. - Jo, já vím.
Co hledám, doktorko Kingová?
Celulitis? Otok z nefrotického syndromu?
- Mám diagnózu. - Tak co je to?
Strangulace vlasem.
Matčin mokrý vlas se párkrát obtočí kolem prstu.
Když uschne, zpevní se a přeruší oběh.
Můj vlas? Před kojením jsem se sprchovala.
To se snadno přehlédne.
Ale našli jsme to brzy, takže žádné trvalé poškození prstu.
- Jaká je léčba? - Na nůžky je to moc utažené.
- Máme Nair? - Máme.
Nair? Třeba z lékárny?
Stačí deset minut. Měl by ho uvolnit, a přestane plakat.
No tak, už je to dobrý.
- Co je? - Dáme tomu divochovi injekci.
Mám povolení. Léky jsou na cestě.
Zavolám vedení. Minule mě kopnul.
- Pravá ruka. - Levá ruka.
- Pravá noha. - Ještě jeden.
Ještě dva. Já budu jen
mluvit k pacientovi, až bude pod kontrolou.
Zdravím, Robby. Pomůžeš nám s panem Krakozhiou?
- Ne. - Srabe.
Whitakere, jako na zavolanou.
Pojď sem, prosím.
O co jsem přišel?
Malé drama, tenzní pneumo.
- Mohl jsi mě zavolat. - Je to pod kontrolou.
Dobře.
A dr. Santosová zjistila, co se může stát,
když dáte pacienta s malým pneumotoraxem na BiPAP.
Skalpel.
Byl hypoxický, chtěla jsem pomoct.
Ale neprobrala jste to se mnou a málem zemřel. Dilátor.
Každé rozhodnutí musí schválit ošetřující nebo vedoucí lékař.
Proto to tady studujete.
Tak, při tomhle postupu
nikdy nechcete ztratit tenhle vodící drát.
Jakmile se vcucne do hrudi, je konec.
Tak, teď „pigtail“.
Co to děláš?
Pneumo je malý. Zmizí samovolně.
Jo, malý byl, dokud pacient nebyl na BiPAP.
- Děláš si ze mě srandu? - Drát ven.
Saturace mu klesla.
- To já to rozhodla. - Bez konzultace se mnou.
Upřímná chyba zelenáče. Tak se učíme.
Kdyby všechno věděla, nebyla by stážistkou, šéfovala by ti.
To je vlastně pravda.
Navíc k tomu mohlo dojít i bez BiPAPu.
Páni. Krásný okamžik. Tolik lásky.
Omluvte mě. Dobrá práce.
Wheelerová.
Doktor Abbot řekl, ať se vrátí v 6:30, zůstane tady, ale zaspali jsme.
Zapomněla jsem si nabít telefon. Promiňte.
Dobře, podíváme se.
- Wheelerová Kristin? - Jo... Je to Kristi a já jsem její máma.
Dr. Abbottová skončila v sedm, ale to nevadí.
Vezmeme vás. Posaďte se, já vás zavolám.
- Dobře. Moc děkuju. - Díky.
Není zač. Další.
- Jak jste na tom? - Dobře, díky.
Přišly jsme pozdě, ale jinak dobrý.
To ne.
- Jste tu už dlouho? - Asi čtyři hodiny.
My tu před dvěma dny čekaly sedm hodin.
To je blbost.
Nechápu, že tu někdo neumřel.
- Jak jsme na tom? - Žádná změna.
Pořád mluvím jen já.
Nechceš taky něco říct?
A co mám říct?
Je mi smutno. Jsem naštvaná.
Nechci, aby odešel.
Chtěla bych toho tolik změnit.
Není to fér.
Řekni mu to.
Vždyť to říkám. Vám oběma.
Není to fér.
Chtěla jsem to, cos měl ty.
Miluju tě, tati.
A jsem vděčná za všechno, cos dělal, abys nás zabezpečil.
Ale nebyl jsi mi dobrým tátou,
protože já nehrála baseball, nestavěla modely a nerybařila.
Ostatní tátové měli povolání pro dospělé.
Nevyprávěli hloupé vtipy,
neměnili hlasy a nevymýšleli si historky.
Bylo mi trapně
a nechtěla jsem, aby tě kamarádi znali.
- Helen. - Je to pravda.
Stydím se to přiznat, ale je to tak.
Odešla jsem na vysokou a nevrátila se.
Mohla jsem rybařit.
Měla jsem rybařit.
A teď by mě jen zajímalo...
A odpouštím ti,
že jsi nebyl takový, jakého jsem chtěla.
Ale jsem vděčná, že jsi nebyl.
Svět tě potřeboval přesně takového, jaký jsi.
A pak to bylo zlé a já byla hnusná.
A ty a můj bratr jste si vybudovali skvělý přátelství.
A já vám tak záviděla.
Tati, omlouvám se.
Prosím, odpusť mi.
Přijď pro mě, až to skončí.
Nic nového, vrtulník na cestě. Nikdo nic.
Ani žádný dron.
Ten polda říkal, že jede na východ.
- Míří teď do Swissvale. - Tam mám bratránka.
Je to prej děs.
Ti do Swissvale nejedou. Jedou přes hranice. Kanada, bejby.
To je na druhou stranu, génie. Dej mi prachy.
- To teda ne. - Ty si bereš jeho.
Tenhle kroužek končí. Antoine, máš být na příjmu.
Dennison potřebuje kolenní ortézu a berle. No tak.
Paolo, zkontroluj Thorpovi posturální funkce
a Fontaineovi odeber krev a draslík.
Larry, ty jdeš se mnou. Tak, máme kvórum.
- Máme už léky? - Jo. Ten má ale energie.
Jdeme na to. Donahue, pravá noha. Larry, levá.
Kim, pravá ruka. A já levá.
Perlo, ty hlavu. A mladík mu to píchne. Jasné?
- Jo. - Oxymetr?
- Přímo tady. - Zlomte vaz.
Nitrosvalová injekce do levého stehna.
Připraveni?
Whitakere.
- Čutáš? - Jako fotbal?
Ne, vybíjenou. Jasně, že fotbal.
Jako malej jsem hrával. Byl jsem docela dobrej kicker.
To nepomůže. Hele, s Larrym ti ho zblokujeme.
Půjdeš středem.
Když se zaměříme na nohy, jdi prostě středem.
Do endzóny.
- Dobře, jo. Jasně. - Fajn.
Můžeme?
Jedna, dvě, tři.
Pane Krakozhio, chceme vám pomoct.
Chceme vám pomoct. Bože!
- Co mám dělat? - Sakra.
Gratuluju. Vysloužil sis žlutá křídla.
Midazolam ho za chvíli uspí.
Budeme ho sledovat, než zabere Haldol.
Jo, už se uklidňuje.
- To tu musím být 20 minut? - Proč? Máte rande?
- Jsem celej od... - Dělám si srandu.
Díky za pomoc. Běžte se umýt.
Díky všem.
Výtečně. Asi to nemusím říkat,
ale zkusme medikaci pana Krakozhii dodržet.
- Promiň. - Jo, díky.
- Chceš novou uniformu? - Ne, to je dobrý.
Ale díky za nabídku.
Tasho, pracujete v restauraci?
Ne, budou to dva stehy.
- Dobře. - Točte zápěstím.
Sledujte křivku jehly.
Ven při devadesáti stupních, držte se od rány.
- Dobře. - Ano, jsem someliérka v Altiu.
- Altius je prý úžasný. - Promiňte, co že to děláte?
Jsem someliérka, specialistka na víno.
Máme nejlepší sklep ve městě. Klidně se pochválím.
To zní jako skvělej flek.
- Na to se studuje? - To teda. Jo, mám titul.
- Bezva. - Dobře. Tak co?
Jo, dobrý. První uzel bude chirurgický.
Dvakrát steh obtočte.
Chytit kratší konec. Správná pevnost tahu.
Okraje stáhnout k sobě.
Ne moc pevně, aby tam neměla varhánky.
Takže, Tasho, jaké jste pila nejlepší víno,
nebo nejdražší?
Stejná odpověď na oboje.
Domaine de la Romanée-Conti z roku 2011.
- Ještě tři pevné stehy. - Skvěle.
Dvojitý uzel, jednou obtočit kolem jehly.
To je z Francie?
- Ano, je francouzské. Burgundské. - A kolik stojí?
Láhev jsem prodala za 18 000 dolarů.
- Tady ne. V New Yorku. - To jako vážně?
Osmnáct tisíc za láhev vína?
Bylo vážně tak dobré?
Změní vám život. A o tom já něco vím.
Možná jednou. Nemám věk, abych pila.
Legálně.
To je trochu děsivé.
Mně zas chybí 18 tisíc a abstinuju,
takže vám budu věřit.
Jediný můj výstřelek je hydratační krém.
Rozumím.
Jenno, někdo za vámi přišel.
- Jenno. - Můj bože.
- Díkybohu, jsi v pořádku.
Mrzí mě to. Netuším, jak se to stalo, přísahám.
Je...
Ano, už je v pořádku. Může domů.
Tady jsou pokyny k propuštění,
ale prášky jen od lékaře nebo z lékárny.
Ano, jasně.
Tady je pár testů na fentanyl.
Fungují na prášky i tekutinu. A tohle je Narcan ve spreji.
Nechte si ho v kabelce, kdybyste byla
na párty a někdo ho potřeboval.
- Jo, díky. - Víte, jaké jste měla štěstí?
- Víte to? - Ano.
Pane a paní Bradleyovi, nukleární medicína
je připravena za pár minut
Nicka odvézt na test mozkové perfuze.
- Můžeme s ním zůstat? - Určitě.
Test zahrnuje i rentgenové záření,
tak počkáte venku.
- Ale Dave vás vezme dolů. - Zavedu vás tam.
Pak vás přivede zpátky.
Výsledky budou tak za hodinu, a já za vámi přijdu, až budou.
To je vše.
- Díky, doktore. - Dobře.
Pardon, že jsem vás nechala čekat.
Jsem doktorka Heather Collinsová. Vy musíte být Kristi a Lynette Wheelerovy?
Ano. Měl tu být doktor Abbot.
Ano, doktor Abbot je úžasný lékař, ale i on musí občas spát.
Asi jsem byla jen unavená. Zapomněla jsem si nabít mobil a zaspaly jsme.
Já mám od školy staromódní budík. Ten nezradí.
Ten mám taky doma. Je super.
Takže dnes nás čeká medikamentózní potrat, správně?
Jo.
Protože jsem vás neprohlížela, mohu vám položit pár otázek?
Jen pro jistotu.
- Prosím. - Díky.
- Jste těhotná poprvé? - Ano.
A je vám 17? Kdy jste naposledy menstruovala?
Nevím přesně.
Koncem června. Možná 23. června.
- Máte alergie na léky? - Ne.
- Proběhly nějaké operace? - Ne.
Musím udělat rychlý ultrazvuk,
jestli je vše v pořádku, kvůli medikaci.
Vezmete si nemocniční košilku, abyste na oblečení neměla gel?
Dobře.
- Hned se vrátím. - Díky.
Joyce, naše srpovka, dostává výměnnou transfúzi.
Čeká na telemetrické lůžko.
Quinn, ten vaper, je po kardioverzi stále v sinusu.
Čtyři hodiny mu sledujte srdce, pak ho propustíme.
Dobrý Samaritán se drží, neuro má hotové.
Jo, za hodinu CT hlavy, abychom
vyloučili zvýšené krvácení.
Pan Gold měl pozitivní stolici na kampylobaktera
a odešel domů na azithromycinu.
Snad doplní vodu a elektrolyty.
Naplnil půl tuctu mís. To musel být rekord.
Nechci znít jako ohraná deska, ale všechno v pořádku?
- Je po desáté a máš třetí kafe. - Špatně spím.
Už to na mě sedá. Ale za týden mám čtyři dny volna.
Asi vypadnu do hor.
Kéž by.
Jak říkal Shakespeare: „Lékaři, uzdrav se sám.“?
Mluvila jsi s Collinsovou? Žádný Shakespeare.
Lukáš, učedník, který to asi slyšel od apoštola Pavla.
Ale co já vím? Jsem žid.
Ale Shakespeare to fakt neřek.
Jo. Trochu volna by ti prospělo.
- Máš všechno? - Jo, asi jo.
- To je... - Jo.
Pojďme, broučku.
Moment.
Pane Bradley? Jen bych se chtěla omluvit za to, co jsem vám řekla.
- Prosím, počkejte. Prosím. - To nelze omluvit.
Chtěl jsem, aby vám sestřička dala...
Můj mobil a e-mail.
Kdybych mohla kdykoli nějak pomoct. Prosím.
Já nevím, kdo jste.
Promiňte, jsem Jenna.
Potkala jsem Nicka na seznamováku. Byl moc milý.
Chodili jsme spolu na ekonomii, čekala nás těžká zkouška.
Tak jsme si domluvili studijní skupinu.
Zůstali jsme dlouho vzhůru,
pili kafe a pak jsme nemohli usnout.
A jedna holka řekla, že ví, jak sehnat Xanax...
ale bála se ho vyzvednout.
Nick se nabídl, že tam zajde.
Mrzí mě to.
Vážně doufám, že mu bude líp. Modlím se za něj.
Bude.
Jo, díky.
Měla bys jít.
Rodiče tě chtějí odvézt.
Tak jo. Pojď.
Omlouvám se. Mám se pořád co učit.
To ano.
- Vypadá to dobře. - Dobrá práce.
Díky za důvěru.
Ať to zůstane suché a za dva dny přijďte na kontrolu.
Byla jste skvělá. Nic jsem necítila.
Stehy za týden,
ale přijďte dřív, kdyby to zčervenalo a hřálo.
- Ano? - Dobře, díky.
Všimla jsem si, že na kartě udělali chybu v pohlaví.
Moc se omlouvám.
Už jsem to opravila i ve zprávě pro pojišťovnu.
Nemělo by se to opakovat.
Páni, já...
Děkuju.
- Opravdu. Vám oběma. - Jo, jistě.
To bylo skvělé, to mě nenapadlo. Dobrý postřeh.
Nějaké další léky?
Jediný lék je Tylenol. A ona nemá alergie.
- Jsem doktorka Mohanová. - Těší mě.
Popíšu vám to.
Jia Yi, 12 let, šest týdnů má neustále bolesti v suprapubické oblasti.
Bez horečky, dysurie, nevolnosti, zvracení, průjmu, vaginálního výtoku.
A těhotenský test z moči je negativní.
Těhotenský test?
Samozřejmě, že je negativní. Bolí ji břicho.
Pověz mi, jak moc to bolí, od jedné do deseti.
- Deset je nejhorší. - První dva týdny tak dvojka.
Pak asi pětka. Teď je to ještě horší, tak sedm.
A poslední menstruace?
- Ještě nemám. - Tenhle měsíc?
Ne, nikdy. Pár kámošek už jo.
- Já pořád čekám. - Je jí teprve 12.
Dobře, vyšetříme tě.
Převlečeš se nám do andělíčka, prosím?
To je zvláštní.
Žádná menstruace,
ale už má sekundární pohlavní znaky.
Zvětšená prsa, ženské boky.
Jo, je to primární amenorea. Váš názor?
Může to být dysfunkce hypofýzy nebo...
Jak jsme na tom? Budeme někoho stěhovat?
Snažíme se.
Astma zmizelo po dvou inhalacích. Šel domů.
To se mi líbí. Co dál?
Najali jste techniky, co nerozeznají bindr od kabelu?
Tak to sakra zjistěte.
V pondělí bude mít promotér botu mýho právníka v zadku
a bude si čistit zuby tkaničkama.
Jak jsme na tom tady?
Všechno skvělé. Saturace 98 na 4 litry.
Fajn. Takže už můžu do práce?
Se zlomenými žebry, pohmožděnou plící a katetrem?
To není dobrý nápad. Ale jste pracant.
Ritchie, dej mi Cecila na FaceTime. Musím se na to podívat.
Brnkni dr. Gregorianovi na hrudní chirurgii,
jestli mi Stonea vezme
a ujistí se, že nepotřebuje nic extra.
Potřebujeme lůžko.
Jasně. Projektilové zvracení je lepší s ondansetronem.
- Laborka cajk. Čekáme, až začne jíst. - A paní, co upadla?
Nasazena antibiotika, bez bolesti, operace v 15:00.
- Je na chodbě. - Dobře. Tak jo.
Trochu gelu na břicho.
Promiňte. Studí to.
Jen pro jistotu, neléčíte se
s krevními sraženinami, neberete antikoagulanty?
Ne, neberu žádné léky.
Všechno v pořádku?
Jo.
Tady je. Vrtulník mě nezklamal.
Tady je.
- Počkat, kde je? - No, určitě ne ve Swissvale.
Jsou v Monroeville, chytaj ho.
- Co tam dělají? - Jedou, než jim upadnou kola.
A jsou skoro mimo náš rajón.
10 babek, že to nestihnou na hranici okresu.
- Vrátí se. - Já nevím.
Jo, to beru.
Ať je řeší ve Westmorelandu.
Je to ve zprávách?
- Ano. - Kde jsou?
- Míří na východ k Monroeville. - Ukažte.
Dám 20 babek: feťáci a chytí je mimo náš okres.
Sakra.
Tak jo.
Na pohmat měkké.
Dobře. Jio Yi, vyšetříme tě pod pasem.
Budeš zakrytá. Má tu táta zůstat?
- Ano, prosím. Nechoď. - Dobře. Jsem tady.
Kolena nahoru, ale nohy nech na posteli.
A kolena od sebe.
Jen se rychle podíváme.
Ucítíš, jak se dotknu stehna. Podíváme se, kde čůráš.
- Bolí to? - Ne, nebolí.
Dobře. Můžeš dát nohy dolů.
Vedla sis skvěle a víme, jak ti pomoct.
Děkuju.
Můžete na chvilku s námi?
Jo! Jsi šikulka.
Co s ní je?
Její matka zemřela na rakovinu střev...
Ne. To s tím nijak nesouvisí.
Víte, co je to hymen?
Vlastně ne.
Když se děloha vyvíjí,
je tam membrána zvaná hymen, která brání průchodu do vagíny.
Před narozením v ní vznikne malý otvor, ale někdy nemusí.
- Je to nebezpečné? - Ne, vůbec ne.
Jen má vaše dcera
hymen neperforovaný, která vagínu zcela blokuje.
Viděli jsme, že už asi tři měsíce
za ním vytéká silná menstruační krev.
- Panebože. - Dá se to velmi snadno vyléčit.
Potřebuje menší gynekologický zákrok,
nejlépe provedený v anestezii.
Pak bude v pořádku?
Ano, v naprostém pořádku.
Díky.
Když jí bylo šest, přišli jsme o její matku.
Snažím se ji nahradit.
Ale čím jsme starší...
Její matka by si poradila.
Určitě to zvládáte. Bude v pořádku.
Děkuju.
Měla by to vědět. Tentokrát mluvím já.
Úklid se přesouvá na Jih do dvacítky.
Válíme. Jaké to je, když tu nejsem?
Nediv se, ale mám to pod kontrolou, s tebou i bez tebe.
Se mnou je větší sranda,
- ne? - Vždycky.
Ale jak sám říkáš: čím děsivější,
tím vtipnější. A ty dneska jedeš.
Doktore Robby, je čas.
Drž se.
Je pořád s námi?
Říká se tomu lapavé dýchání.
Blíží se konec.
Před chvilkou řekl jméno naší matky. Marge.
Opravdu?
Jako by tu byla s námi.
A pak se usmál a zavřel oči.
Jak se držíte vy?
Jsem vyčerpaná.
Jo, já myslím, že se držím.
Jeremy, jsem tak ráda, že jsi tady.
Já taky.
Sama bych to určitě nezvládla.
Nemusíš. Máš mě a Sáru.
Já vím, děkuju.
Potřebuju tě.
Je dobře, že bydlíte blízko.
Teď spolu budete mít primární vztah.
Jste posledními svědky života.
A vaše vzpomínky.
Děsivá představa, kam míří má paměť.
Dostal jsem šílený nápad.
Víš, co bychom měli udělat?
Mohli bychom si o víkendu vyjet na lodi.
Ne.
Tati.
Dvakrát denně Bactrim, teplé koupele
a přijďte za dva dny na kontrolu. Nějaké dotazy?
Co se děje?
Potřebuju lůžko! Hned! Lůžko!
Překlad titulků: Jakub