Я нещодавно усвідомила,
що, можливо, вже ніколи не матиму влади над іншою людиною.
Мої студенти,
які колись зі шкури пнулися, щоб мене вразити,
тепер вважають мої вчення… застарілими.
Моя донька, яка мене боготворила, тепер вбачає всю мою особистість…
марною.
І, якщо ще є шанси, що чоловіки мені поступатимуться,
можливо, я вже ніколи не стану причиною спонтанної ерекції.
Як старша жінка,
за що ще більш соромно,
я втрачу здатність захоплювати.
Я знаходжу це дуже сумним.
А ви ні?
Якого біса? Що за…
О, вибачте.
ОДЕРЖИМІСТЬ ПРОФЕСОРОМ В.
МИ ЗАВЖДИ ЖИЛИ В ЗАМКУ
ШІСТЬ ТИЖНІВ ТОМУ (ІНШИЙ ЧАС)
Ми готуємо сезонний салат на викладацький ретрит.
Це буде мій 30-й рік у коледжі,
а отже і 30-й викладацький ретрит.
Але
я була там ще в лоні матері, тож…
це салат їм у пику.
Такий, після якого всім соромно за те, що вони принесли.
-Так, ось це. Так. -Це?
-Дякую. -Прошу.
Сьогодні може бути весело. У нас секс-скандал.
Зв'язок між професором і його студентками.
І як на щастя…
професор, про якого йдеться —
мій чоловік.
Отже. Про ситуацію з Розділом IX.
Андре, є новини?
Так, не ходитиму довкола.
Кількість обвинувачок зросла до шести.
Шість молодих жінок. Тепер вже не таких молодих.
Кількість підписів під петицією, яка вимагає усунення Джона, складає…
Ого. Понад 1 000 включно з випускниками.
Що?
Студенткою я хотіла трахнути всіх викладачів.
Старих, молодих, чоловіків, жінок,
але… я була занадто боязкою.
Як сказав Джордж Бернард Шоу,
пружні дупи марнуються на молодих.
Ось так.
Я розповідала,
що якось давно зайшла в його кабінет,
і бум, там дівчина, а її груди в нього на обличчі, як…
-Як це називається? -Сексуальний хижак?
То був інший час.
Хіба?
Люба, це було зараз? Ні. Тоді було інакше.
-Давайте не починати. -Водні лижі.
-Ні, не водні лижі. -Здається, «моторний човен».
Що? Ні.
-«Моторний човен». -Загуглю.
-«Моторний човен». -Давайте не…
Усе, заходимо.
Відсторонення Джона залишиться в силі до слухання. Дату буде призначено.
Готується звіт.
Але я хочу привітати Девіда, який швидко замінив його на посаді голови.
Справляєшся чудово.
«Ура» Девіду?
Уперед, Девіде!
«Моторний човен — це вставляння обличчя
між двома великими грудьми
і швидке хитання головою з боку в бік з енергійним звуком».
Ось таким.
Представляю вам академічну спільноту.
Може бути щось…
Друзі, пробачте. Я переплутала час. Навіть не віриться.
-Якраз наступне питання. -Продовжуйте.
Девіде, а є ще один стілець, чи…
Перепрошую.
Візьміть мій.
Я забув. Ти знайома з Владіміром Владінскі?
Це наш новий доцент?
Ні.
Ні, ми не знайомі.
Прошу, сідайте.
Та не треба.
Мені для спини треба стояти. Плюс… старшинство.
Я вдам, що останнього ви не казали, але…
Гаразд, ідемо далі.
-Я про робочий стаж. -Та я жартую.
Нам потрібні ще двоє добровольців на мекленбурзьку…
Як ваші продукти?
Сховала їх.
-Добре. -Так.
З повагою до…
Негарно залишати вашу сумку на підлозі.
Будьте лаконічні. Зберігайте конфіденційність.
Дійте конструктивно. Підтримуйте перспективи.
Є питання?
Чим більше ви це кажете.
Від мого салату божеволіли.
Його пожирали.
Пиріг Фріто від Девіда.
Хочеш?
Я не вживаю глютен. На жаль.
У тебе целіакія?
У друга мого сина целіакія.
Скоріше дисморфофобія.
Ще раз дякую за стілець.
З радістю. Кажуть, сидіння вбиває.
Я теж чула.
Ти пробував стіл для роботи стоячи?
Ні. Варто спробувати?
-Не знаю, можливо. -Корисно для квадрицепсів.
Як ти пристосовуєшся до життя в селі?
Чесно кажучи, дуже важко.
Боже мій!
Привіт.
Боже! Привіт!
Я Синтія.
Ти у нас теж викладаєш, так?
Так! У неї одне заняття.
Я, бляха, в захваті від твого роману.
Він, бляха, справді освітній. Я дуже рада познайомитися.
Я велике розчарування.
Клас, я теж. Вибач, що тільки прийшла,
але наша донька випорожнилася собі в одяг.
О ні.
Я казала йому, що він мусить прочитати твою книгу.
А я не читала його книги, тож ми квити.
Вона гірша за твою.
Дякую.
Може, якось цього тижня зайдете на коктейлі,
і ми з вами обома обміняємося примірниками?
Так. Я не п'ю, а ось він любить, коли я не поруч.
-Можемо не пити. -Ні.
Я хочу, щоб він пив. Це йде йому на користь.
Так.
-Вибач. -Вибачте.
-Можна я вкраду цих двох ненадовго? -Так, я напишу.
-Добре. -Так.
У Владіміра повний робочий день, і це більше стосується його.
Документація щодо пенсійного плану.
Це несправедливо.
Яке жахливе становище. Мені дуже прикро.
Безсовісно, що вона про це досі нічого не сказала.
Але, мабуть, воно й не дивно.
Мене непокоїть, що…
Будь чемною.
Гей.
-У мене питання. -Може, у мене є відповідь.
Ти бачив звіт?
Авжеж.
Надішлеш мені?
Будь ласка.
-Гаразд. -Дякую.
Насолоджуйся.
ЗВІТ ПОВЕДІНКА ВИКЛАДАЧА
ЛИШЕ ДЛЯ ТВОЇХ ОЧЕЙ. — АНДРЕ
Скандально.
Мені дуже важко зрозуміти, як…
-Ти їх солила? -Так.
…інтрижки за згодою, які були приємні
не попри силу динаміки, а через їхню силу динаміки,
можуть вважати болісними чи руйнівними після цієї події.
-Ти щось ще додавала? -Зіру.
От бляха.
Як жінка, я дещо ображена.
Я хочу сказати цим жінкам, коли їм сумно,
це, мабуть, не через секс, який вони мали,
а більше через те, що вони забагато в інтернеті,
цікавляться, що про них думають інші.
Свіже м'ясо.
Прошу.
Наливай.
Щоб було ясно, у нас із Джоном завжди була домовленість.
Сьогодні це б назвали відкритим шлюбом,
але без жахливого спілкування.
-Вони читали мого листа? -Не читали.
Розберешся з компостом до наступної неділі? Ні!
Іди геть, друже!
Вони мають прочитати листа.
Я вже десять років не дивився на інституток.
Ми що, в 60-х? Чому ти їх називаєш інститутками?
Призначать дату слухання.
Добре, бо я ніколи не порушував правил.
Формально.
Фактично.
Можеш принести мені рушник?
Ти не відповів.
Розберешся з компостом до наступної неділі?
Можливо. Ти бачила нових викладачів?
Нашу заміну?
-Вони не наша заміна. -Сподіваюся.
Але так, бачила.
Вони молоді, зі свіжими обличчями, багатообіцяльні.
Ми з них це виб'ємо.
Влад, чоловік, наступної неділі прийде на коктейлі.
-Буде краще чтиво. -Коли приїде Сід?
Дідько!
Гаразд, перенесу.
Коли Сід буде тут,
давай про це все їй нічого не казати.
Слухай, нашій дочці не треба знати про…
На вечерю в суботу лосось?
-Так, запечу на грилі. -Куплю фермерських овочів.
Салат можна взяти мій. Він майже виріс.
Добре.
І приготуй макарони абощо. Я не можу їсти лише рибу й овочі.
Змарнію.
Я хочу відмовитися від глютену.
Не треба.
Чому?
Я не хочу говорити про це із Сід.
Дякую.
Знаю, тобі було нелегко.
Я вдячний за те, що ти робиш. Просто кажу.
-Який сентиментальний. -Серйозно.
Як на мене, я роблю те саме, що й завжди.
-Доброго ранку. -Доброго.
Ми з Джоном багато років були золотою парою кампусу.
Він, учений у галузі поезії і харизматичний голова,
і я, відчайдушно затребувана професорка письменницької майстерності
і пристрасна викладачка найпопулярнішого предмету на факультеті.
Ну що, сучки?
«Жінки в американській літературі». Трохи жирно, правда?
Це був каламбур.
Два капучино.
Так. Ви взяли соєве?
-Соєве. -Дякую.
-Ідеально. -Молочне.
Отже…
Те, про що ми з вами розмовляли.
Ми б хотіли висловитися.
Так, саме цього я й хочу. Будь ласка.
Вибачте.
Усе гаразд.
Правда?
Ми просто хотіли… запропонувати, щоб ви
не мусили почуватися дружиною, яка підтримує.
Ого.
Гаразд.
Кажіть.
Так.
Ми думаємо, ви гаряча геніальна жінка.
Ви дуже сексуальна.
Так.
І ми думаємо, ви не мусите просто бути поряд зі своїм чоловіком.
Мої любі подруги.
Мені дуже лестить ваша турбота.
Це буде на наших плечах. Я намагаюся цього уникнути.
-Ось що я кажу. -Боже!
У нас із цим чоловіком колись був роман.
На нарадах, якщо на мені були правильні штани,
я могла відчути оргазм, просто дивлячись на його профіль.
Час уміє робити речі простішими, якщо ви розумієте.
Готова діяти?
Саме збиралася.
Гей.
Я говорила з групою студентів, які сьогодні бачилися з тобою.
Я за них хвилююся.
Вони сказали, що їм тривожно через розмову з тобою.
Так.
Як вцілілі, яким часто не вірять ті, хто спонукає,
і це часто старші жінки.
Девіде.
Тож я вважаю, треба бути обачнішими
в тому, чому ми піддаємо студентів.
Вибач, їм було тривожно під час розмови зі мною чи після розмови зі мною?
Я не маю точних даних.
Коли я чую, що їм тривожно, це варто взяти до уваги.
-Гаразд. Фло, ти новенька. -Я тут вісім років.
Може, ти не знаєш, як усе працює,
але попрошу не говорити зі мною про це
неофіційно, мабуть, ніколи.
Вибач. Ти не проти?
Девіде, ти не міг би їсти ці закуски,
які ти розсипаєш на підлогу, ще гучніше?
-Привіт. -Привіт.
Привіт.
Готовий діяти?
Побачимо.
Куди тебе відправили?
Нагору?
Я дав йому 406-й.
Мій старий офіс.
Тому там така гарна енергетика.
Вибачте, не хотів переривати.
Ні, ми потребували, щоб нас перервали.
Добре.
Мамо!
Привіт!
Як ти гарно пахнеш!
Дай-но гляну на тебе.
Яка ти класна.
-Де Алексіс? -Вона приїде завтра.
Поїздом?
Вона купила машину.
Яка доросла.
Їй 35. Коли тобі було 35, мені було вісім. У тебе було майно.
Тепер тобі 27, а мені лише 40.
Неймовірно.
Жарти про вік тупі, мамо.
Алексіс починає розмови про дитину.
Так.
Але ти ще страшно молода.
-Я того ж віку, якого була ти. -Час був інший.
Для Алексіс це геріатрична вагітність.
-Так. Але у тебе… -Ні, я знаю.
У Нью-Йорку я була б мамою-підлітком. Прикольною.
Дитина — це серйозно.
Знаю, я жартувала.
Бажання твоєї партнерки не означає, що це правильно.
-Мамо! -Мені подобається Алексіс.
-Я люблю Алексіс. -Будь ласка, годі.
Але не давай їй накручувати тебе.
Вона не накручує! Ми про це лише говоримо. Чому…
Я досі виплачую твій студентський кредит.
Гаразд, мамо. Боже. Вибач, що розповіла.
Наступного разу не розповідатиму. Круто для стосунків.
Дякую, мамо.
Люба, пробач. У мене стрес…
Усе в тебе гаразд.
Не кажи, що у мене все гаразд.
-Зайдеш зі мною до пекарні? -Можеш мене просто підвезти?
Колишня студентка, яку я завалила.
Можна мені різдвяне поліно?
У нас лише 12-дюймові.
Ідеально. Моя дочка такі й любить. Вона…
Вона не ходила на заняття, не написала роботу.
Це не особисте.
-Можна заплатити? -Я можу спершу запакувати?
Звісно. Не поспішайте.
Прикладайте.
Вибачте.
Усе гаразд.
Якщо відкласти решту вбік, я думаю, де твоя самоповага?
Їй має бути соромно.
Це як грецький театр. Це «Орестея».
Це не так.
Це сімейна драма, де кожна дія має наслідки,
з якими треба рахуватися.
Так по-грецьки!
Кейтлін — Клітемнестра.
Хлої — Електра. Ми фурії.
-Чудова розмова. -Уяви, як з ними рости.
Люблю поп-культуру. Ура, поп-культура.
Але це не грецька трагедія.
Суть трагедії в тому, щоб узяти щось громіздке й підпорядкувати структурі.
Саме як ми з Кардаш'янами.
Ні, Джоне. Щось відкрите не можна порівняти з грецькою трагедією.
Вони онтологічно і феноменологічно протилежні.
Не кажи непристойне.
Визначення трагедії — єдина, повна і цілісна дія.
Твоя мати не може осягнути форми, що розвиваються.
-Що? -Так.
Ніколи не думала незалежно. Це не її.
Вона любить перевірене часом, щоб не оцінювати щось самій.
Припини.
Їй хочеться: «Містере Вент украв рукавичку леді Парсонс! Який скандал».
«Старкінг жадав Лілі, але вона померла, роблячи капелюхи».
Його звуть Селден. Чому ти мене висміюєш?
Вона у вежі зі слонової кістки.
Принаймні я у вежі, Джоне. Всередині.
На відміну від тебе, бо ти не у вежі.
Тебе вже не пускають у срану вежу,
бо ти туди водив маленьких дівчаток.
-Гей. -Що?
Твого батька відсторонили від викладання, бо він займався сексом зі студентками!
А я маю з усім розбиратися.
Люди мене засуджують, говорять про мене, студентам «тривожно»!
А ти сидиш і кпиниш з мене!
-Агов. -З чим ти розбираєшся?
Ти хочеш, щоб я був з тобою до моєї пенсії, а тоді звалив.
-Що відбувається? -Точно.
Так, Джоне.
Я 30 років жила з тобою і працювала з тобою,
і хочу на цій благословенній землі просто бути самою.
Припиніть!
Але тепер ти втратиш пенсію,
бо робив «моторний човен» з 21-річною студенткою комунікацій,
а я застрягну з тобою, ти ходитимеш моїм домом,
і твої в'ялі яйця
звисатимуть з клятих шортів до кінця мого життя.
Припиніть!
Боже мій.
Вибачте.
Люба…
-Усе не так погано. -Люба, дихай.
Я про це знала.
Ти про це знала?
-Без подробиць, але… -У нас був відкритий шлюб.
Мамо, якого хріна?
Що?
-Я єдина дитина, ма. -«Ма»?
Нас у домі було лише троє.
І ви від мене таке приховували?
Ми думали розповісти тобі…
Ти знала, що він трахає студенток?
-Гей. Це не було проти правил. -Я слабо знала…
Знаєш, хто ще слабко знав про щось погане?
Бісові німці у Другій світовій війні.
Це недоречне порівняння.
-Я іду. -Але я купила різдвяне поліно.
-Заберу із собою. -Я теж хотіла.
То залиш собі, бляха!
Залиш їй шматочок.
Сід! Сід, сонечко. Давай про це поговоримо.
-Люба. -Ти взяла торт?
А мені трохи залишила?
-Панно! -Їдьмо?
Це неприпустима поведінка!
Це торт за 48 доларів!
Пішов геть звідси!
Це і мій дім.
Знайди сьогодні інше місце для ночівлі.
Серйозно. З мене годі. Я більше не підтримуватиму.
Не триматимуся курсу. Усе скінчено.
Заспокойся.
-Пішов на хрін! -Ти жартуєш?
-Гаразд. -Забирайся геть!
Довбана психічка. Гаразд.
Як ви думаєте, роман досі актуальний у нашому культурному розрізі?
Я часто думаю про те, що Володимир Набоков сказав в інтерв'ю.
Він сказав: «Я не хочу торкатися…»
…батьки хотіли, щоб я був інженером.
То що у вас буде далі?
Я викладаю.
І, як ви вже сказали, моя дружина теж письменниця. Ми познайомилися в Айові.
І так, у цьому є безперечні плюси, бо ми обоє розуміємо процес.
Але, звісно, з маленькою дитиною це здуріти як важко.
ДЖОН У ХАТИНІ.
ТУТ ХОЛОДНЕЧА. БУДУ ВДОМА ПІСЛЯ 5.
ЯКЩО ТВОЇ ТРУСИКИ ВЖЕ РОЗКРУТИЛИСЯ.
ВІДКРИТИЙ ШЛЮБ? ТИ МАЛА МЕНІ СКАЗАТИ.
Я просто хочу життя без ускладнень.
Якщо я не можу мати владу,
можна мені хоча б бути вільною від чужої драми?
Вільною від їхньої поведінки.
Вільною від їхніх потреб і бажань.
Це егоїстично?
У мене в житті щойно настав час, коли…
я не хочу думати про інших.
Мене ще запрошено?
ЗА КНИГОЮ ДЖУЛІЇ МЕЙ ДЖОНАС
Переклад субтитрів: Ольга Галайда