Нещодавно я усвідомила, що…
можу ніколи більше не мати влади над іншою людиною.
Гм.
Мої студенти, які…
колись зі шкіри лізли, щоб мене вразити, тепер вважають мої лекції…
неактуальними.
Донька, яка обожнювала мене, тепер вважає мене особою досить…
нікчемною.
І хоча, таки можливо, що якийсь чоловік спокуситься на мене,
я, ймовірно, не викличу спонтанну ерекцію… вже ніколи.
А для зрілої жінки, що може бути принизливіше,
ніж втратити здатність зачаровувати.
Я вважаю, це дуже сумно. Хіба ні?
Якого хріна? Що за чорт? Що?
Вибач.
ВЛАДІМІР
МИ ЗАВЖДИ ЖИЛИ В ЗАМКУ
ЗА ШІСТЬ ТИЖНІВ ДО ТОГО (ІНШИЙ ЧАС)
Ми готуємо осінній салат для викладацького ретриту.
Це буде моя тридцята річниця у коледжі, а отже, це мій тридцятий викладацький
ретрит.
Але…
Я мала матковий оргазм, тож…
Такий собі тяп-ляп-салат. Усі завжди почуваються ніяково за те, що принесли.
-Так, саме той. -Оцей?
-Дякую. -Прошу.
Сьогодні буде цікаво. Бо в нас відбувся секс-скандал.
Інтимні стосунки між викладачем і його студентками.
Гм.
І, як на зло…
викладач, про якого йдеться – це мій чоловік.
ДЖОН ДАЙ ЗНАТИ, ЯК СИЛЬНО Я ВЛИП
Гаразд. То що по ситуації з Розділом Дев'ять?
Андре, ти маєш новини?
Так, що ж, без зайвих реверансів…
…кількість заявниць зросла до шести. Е-е, шість молодих жінок… ну, вже не таких
і молодих. І кількість підписів під петицією з вимогою звільнити Джона
зараз…
Вау. Понад тисячу з голосами випускників.
-О! -Що?
Навчаючись у коледжі, я хотіла усіх своїх викладачів. Молодих, старих, чоловіків,
жінок, але… я була надто боязка.
Мм.
Як Джордж Бернард Шоу казав,
пружний зад марнується на юних.
Що ж, пора.
Я розказувала? Якось я зайшла в його кабінет, дуже давно і – бум!
– Якась дівка із грудьми просто в нього на писку, так…
Е-е… як же це зветься?
Бути сексуальним хижаком?
Тоді був інший час.
Гм. Невже?
Люба, було, як зараз? Ні. Було інакше.
-Люди, не починаймо… -О, "вотербординг".
Ні, точно не вотербординг.
Ам…
Здається, "моторботинг" – правильне слово.
-Що? Ні. -Це "моторботинг".
-Я перевірю. -Моторботинг, одне слово.
-Слухайте, прошу вас, не… -Це якась метафора?
Гаразд… ходімо вже.
Відсторонення Джона залишатиметься чинним до слухання. Його дату
визначають. Звіт наразі, е-е, готується. Е-е… але я хочу привітати… Девіда зі
швидким вступом в обов'язки керівника кафедри. Ти – просто супер.
Ура Девіду?
Ура, Девіде!
"Моторботинг" – це коли пхають обличчя між великих пишних грудей і трясуть нею
з боку в бік дуже швидко, видаючи потужний…
Бррр.
…Звук.
-О. -Наша спільнота… академічна.
О, любі друзі, я перепрошую. Я переплутала час. Не можу повірити.
Ми тільки-но почали.
Продовжуйте. Ам, Девіде, тут є зайвий стілець чи…
Привіт, даруй.
Бери мій.
Я й забув. Ви знайомі… з Владіміром Владінскім?
О, нашим новим молодшим викладачем?
Е-е, ні.
Ні, ми ще не знайомі.
-Прошу, сідай. -О. Я постою.
Мені краще стояти – спина, плюс… старшинство.
Що ж, я вдам, що не чула останні слова, але…
Гаразд, рухаймося далі.
Лише у професійному сенсі.
О, я жартую.
Нам досі потрібні ще двоє волонтерів на Меклбурґ…
Як там твій салат?
О, е-е… десь поклала.
-На шостій сторінці – цінності нашої -Клас.
-Кафедри. -Так.
Шанобливість…
Погана прикмета – лишати сумку на підлозі.
Будьте лаконічними. Дотримуйтесь конфіденційності.
Працюйте конструктивно. Різноманітність - запорука вашого успіху. Вона ж
і підкреслює вашу індивідуальність…
Мм.
О, вони у захваті від мого салату. Просто змели усе, тож, ам, мм!
У-у! Девідові макарони з сиром.
-У-у. -Хочеш трохи?
Я не вживаю глютен, на жаль.
О, то у тебе целіакія?
У сина мого друга також целіакія.
Ні, в мене радше дисморфія.
Ще раз дякую за стілець.
О, я тільки радий. Кажуть, сидіти шкідливо.
-Так, я теж це чула. Знаєш ці столи для -Мм-гм.
Праці стоячи?
Ні, не цікаво, варто?
Я не знаю, варто?
Це корисно для стегон.
О!
Ам…
Як ти звикаєш до життя поза містом?
Чесно кажучи, мені… досить складно.
-Я тут, нарешті! Привіт! -Привіт!
О Боже! Е-е, привіт, привіт! Е-е, я Синтія.
О, ти теж у нас викладаєш?
Читає курс.
Так!
Так. Е-е, я в захваті від твого роману. Він так… на мене… вплинув. Я така рада
познайомитись.
О, ну, я… саме розчарування.
Клас, я теж.
Вибач, я прийшла б раніше, але наша донька випорожнилася просто в одяг.
О, ні.
Я… казала йому, що він має прочитати твій роман.
Ну, я не читала його роман, тож ми квити.
О. Він гірший за твій.
О. Е-е… Ну, то приходьте на коктейлі якось цього тижня, і обміняємось…
примірниками, всі троє.
Дякую.
Мм-гм.
О, так. Я, я не п'ю, але він… любить, коли я не поруч.
Необов'язково пити.
О, ні-ні-ні, навпаки, я хочу, щоб він пив. Це на користь йому.
Так.
-Упс, ам… Даруйте. -О, вибачте!
-О. -Можна я заберу їх на хвилинку?
О, так, я напишу на пошту.
-Добре. -Так.
Оскільки Владімір на повній ставці, це більше стосується його. Треба
підписати кілька паперів щодо пенсійного плану.
Гадаєш, вона чула все?
Це дуже несправедливо в такій ситуації опинитись. Мені так прикро.
Немислимо, що вона ще й досі не висловилась. О, ну що ж.
Мабуть, її все влаштовує.
Будь чемною.
Слухай…
У мене питання.
А в мене відповідь.
Ти насправді бачив той звіт?
Авжеж.
Може, скинеш мені?
Будь ласка?
-Гаразд. -Дякую.
О, насолода.
-Мм! -Мм!
АНДРЕ: ЗВІТ ЩОДО ЙМОВІРНОЇ НЕПРАВОМІРНОЇ ПОВЕДІНКИ
АНДРЕ: НІКОМУ НЕ ПОКАЗУЙ.
Скандально.
Ну дуже важко мені зрозуміти, як…
Ти їх солила?
Так.
Добровільні романи, які були у кайф… не всупереч владній нерівності, а завдяки
владній нерівності, вважаються болісними і травматичними заднім числом.
Ти щось іще додала?
-Кмин. -От бляха.
Я також жінка… і я трохи ображена.
Я хочу сказати цим жінкам, що коли їм сумно, то напевно не через секс,
що був, а швидше тому, що вони забагато сидять в інтернеті
й переймаються чужою думкою.
Свіже м'ясце.
Готово.
Смакота.
Щоб було зрозуміло: у нас із Джоном завжди була домовленість. Нині це
назвали б відкритим шлюбом, але без усієї цієї жахливої комунікації.
Зачитали мій лист?
Про це не згадували. Розберешся з компостом до наступної неділі? Ні!
Іди собі, друже!
Нехай читають лист. Вже десять років, як я не дивлюсь на курсисток.
Ми що з тобою, у шістдесятих? Чому ти називаєш їх курсистками?
І вони призначають дату слухання.
Добре, бо я нічого не порушував.
Технічно.
Саме так.
Принеси рушник, будь ласка.
Ти не відповів, ам, ти розберешся з компостом до наступної неділі?
Можливо. Бачила нових викладачів?
Які нас замінять?
Вони нас не замінять.
Мм, сподіваюсь.
Хай там як, я їх бачила. Вони молоді, свіжі, з великим потенціалом.
Ми це з них виб'ємо.
Влад, чоловік, прийде до нас на коктейлі наступної неділі. Зможу краще
-розгледіти. -Тут Сід буде.
О, чорт!
Гаразд, я… перенесу це.
Коли Сід приїде…
Мм-гм.
Про усе це… краще їй не говорити.
Слухай, нашій доньці не потрібно знати про цю…
На вечерю у суботу сьомга?
Так, запечу на грилі.
Мм-гм. Я візьму свіжу рибу у фермерів.
Спробуємо мій салат. Його вже час зривати.
Звісно.
І зроби якусь пасту чи щось таке. Я не можу їсти тільки рибу й овочі.
-Ще змарнію. -Я тут думаю відмовитись від глютену.
Не треба.
Чому ні?
Я не хочу говорити Сід про це.
Дякую.
Я знаю, тобі було нелегко.
Мм-гм.
Я ціную те, що ти робиш.
-Я вдячний. -Мм.
Які сентименти.
Серйозно.
Слухай, я просто продовжую робити те, що робила завжди.
-Доброго ранку. -Доброго ранку.
Багато років ми з Джоном були золотою парою кампусу.
КАФЕДРА АНГЛІЙСЬКОЇ МОВИ Й ЛІТЕРАТУРИ
Він – дослідник поезії й харизматичний завкафедрою.
І я – надзвичайно шанована викладачка креативного письма і пристрасна
наставниця найпопулярнішого курсу на кафедрі.
ЕПОХА НЕВИННОСТІ
ПРОБУДЖЕННЯ
ВПРАВА НА ДОВІРУ КОХАНА
Ну що, сучки?
Жінки в американській прозі. Стегниста тема, чи не так?
Це каламбур.
-О, клас! -Вітаю!
Два капучино.
Так! Ви взяли соєве?
Капучино! Дякую!
Соєве.
-Дякую. -Ідеально.
-З молоком. -Що ж, ам…
Ми обговорювали це.
Мм-гм. Мм-гм.
І… ми хочемо… дещо сказати.
О, так, цього я й хочу. Прошу.
-Даруйте. -Все гаразд?
Справді?
Ам, ми лише хотіли, ам… сказати, що ви…
не мусите грати роль зразкової дружини.
Вау.
Гаразд.
Ще думки?
-Ми… о, так. -Е-е… Ви… ви просто така… гарна, блискуча
жінка.
Так, ви дійсно дуже крута.
Так.
І… ам, ми думаємо, вам не варто захищати чоловіка.
Мої найдорожчі друзі,
я така… зворушена вашою турботою.
Це все потім ляже на наші плечі. Ось чого я й хочу уникнути. Власне, це все, що я
-кажу. -Боже.
У нас із ним колись був роман.
На зустрічах, якщо я була у правильних
-штанах, я доводила себе до оргазму, лише -Подай, будь ласка, серветку. Дякую.
-Дивлячись на його профіль. -Потримай, будь ласка. Потримай.
З часом усе стає простіше… ну, ви розумієте.
Готова до бою?
Так, майже.
Гей. Власне, я… говорила з групою студенток, з якими ти
зустрічалась сьогодні.
Мм-гм.
Ам, я просто хвилююся за них. Вони сказали, їм було тривожно говорити
з тобою.
Гаразд.
Просто тому, що уцілілим часто не вірять ті, хто подібні злочини
покривають, а це зазвичай старші жінки.
Девіде.
Тому нам потрібно бути дуже обережними із тим, як ми змушуємо почуватись
Вибач, їм було тривожно до розмови зі мною чи тривожно після?
Студентів.
Я цього не уточнювала. Коли я чую "тривожно", це вже… показово.
-Гаразд. Гаразд, Фло, ти тут новенька. -Я тут уже вісім років.
Е-е, може, ти не знаєш, як тут все працює, але я попрошу не
обговорювати це зі мною неофіційно або, можливо, взагалі. Вибач. Ми домовилися?
І, Девіде, ти можеш їсти снеки, які щойно валялись на підлозі, ще голосніше?
-Привіт. -О,
-О, привіт. -Готові до бою?
-Вітаю. -Побачимо.
-Куди розмістили? -Нагорі?
Я дав йому чотириста шостий.
-О, мій старий кабінет. -О, ось чому вайб там приємний.
Даруйте, не хотів… перебивати.
О, ні-ні, перебивання – саме те, що було потрібно.
Ам… Гаразд.
Гаразд.
Мамо!
Привіт!
О-о!
Мм! Пахнеш чудово. Дай я на тебе гляну.
-О, яка ти стильна. Де Алексіс? -Привіт.
-Вона приїде завтра. -Потягом?
-Вона купила машину. -О! Така доросла.
Їй тридцять п'ять. В цьому віці ти мала восьмирічку й посаду.
А тепер тобі двадцять сім, а мені щойно виповнилося сорок. Неймовірно.
Жарти про вік – відстій, мамо.
Тож Алексіс почала говорити про те, щоб завести дитину.
-О. -Так.
Гаразд. Але ж ти… надто юна.
Ти десь в цьому віці була.
Та тоді був інший час.
Алексіс в категорії геріатричної вагітності.
Так. Але не ти.
О, я знаю. У Нью-Йорку я буду підліткою-мамою. Це навіть заводить.
Дитина – це серйозно.
Та знаю. Я жартую.
Те, що твоя партнерка цього хоче, не означає, що це для тебе.
Алексіс класна. Я люблю Алексіс.
Прошу, припини.
Я думаю, не варто дозволяти їй тиснути на тебе.
Вона не тисне на мене! Ми просто говоримо про це. Чому ти…?
Я виплачую твої студентські кредити…
Гаразд, мамо. О Боже. Вибач, що я тобі сказала. Наступного разу я нічого не
казатиму. Це чудово для наших стосунків. Дякую, мамо.
О, вибач, люба. Мені шкода. У мене стрес.
-Все гаразд. -Ні, не кажи, що все гаразд.
Хочеш зайти зі мною в пекарню?
Можеш просто висадити мене?
Колишня студентка, яку я завалила.
Можна мені Бюш-де-Ноель?
У нас є тільки великий.
О, чудово. Це улюблений десерт доньки…
Вона пропускала заняття і не здавала роботи. Це не було особистим.
-Можна заплатити? -А можна я спершу запакую?
Звичайно. Не поспішай.
Прикладайте.
О! Даруйте.
Все гаразд.
Якщо все відкинути, я думала: де твоя самоповага?
Їй мало би бути соромно.
Це як грецький театр. Це "Орестея".
Аж ніяк.
Це сімейна драма, де кожен вчинок тягне за собою наслідок, з яким
доводиться мати справу. Хіба це не по-грецьки?
Кейтлін – це Клітемнестра. Хлої – це Електра. Ми – Еринії.
Це дивовижна розмова.
Уяви, як з ними зростати.
Я люблю попкультуру. Ура попкультурі. Але це не грецька трагедія. Бо вся
суть трагедії – взяти щось неоковирне і підпорядкувати структурі.
Саме цим і займаються Кардаш'яни.
Ні, Джоне. Відкрите і незавершене не можна порівнювати з грецькою
трагедією. Вони онтологічно та феноменологічно протилежні.
Оу! Які непристойності.
О ні.
Визначення трагедії – це цілісна завершена одна дія.
Річ у тім, що твоя мати не здатна осягати нові форми.
Що?
Так. Вона ніколи не була незалежною мислителькою. Вона любить речі,
перевірені часом, щоб не доводилося їх самостійно осмислювати.
Все, досить.
Їй подавай усе в стилі: містере Вінстон, це ж леді Парсонс рукавичка! Скандал!
Старкін жадав Лілі, але ж та померла, шиючи капелюшки.
Його ім'я Селден. Чому ти з мене насміхаєшся?
Застрягла у вежі зі слонової кістки.
Ну, принаймні я у вежі, Джоне. Я хоча б усередині вежі. А от ти вже не у вежі.
Ти більше не маєш права заходити в кляту вежу, бо водив юних дівчат у цю
вежу.
Гей.
-Гей-гей. -Що?
Твого батька відсторонили від викладання, бо він мав секс зі студентками! А я мушу
розгрібати його безлад. Колеги мене засуджують, пліткують, студентки
відчувають тривогу! А ти, бляха, сидиш тут і кепкуєш!
Гей-гей!
Та що ти там розгрібаєш? Ти просто чекаєш, щоб я протримався до пенсії
-й забрався з твого життя. -Що відбувається?
О, саме так. Свята правда, Джоне. Усі ці тридцять років я жила з тобою, працювала
з тобою, і все, чого я хочу на цій благословенній землі, – лишитись
-самотньою. -Мамо!
-Досить! Мамо! -Але тепер ти втратиш свою пенсію, бо тебе
-"замоторботила" якась двадцятирічна -Мамо!
-Комунікаційниця. А я тут застрягну, -Що?!
-Поки ти тинятимешся по моєму дому зі -Мамо! Зупинись!
Своїми відвислими яйцями, що стирчать із
-твоїх, бляха, шортів. -Досить!
О, Боже.
Мені так шкода.
Люба.
-Все… все… все не так уже й погано. Я… -Кохана, кохана, дихай.
Я знала про це.
-Ти знала про це? -Ну, тобто не подробиці, але…
У нас був… відкритий шлюб.
Мамо, якого хріна?
Що?
Я ж єдина дитина, ма.
Ма?
Нас же було тільки троє в домі. І ви приховуєте таке від мене?
Ми… Ми думали сказати тобі, але ми…
Ти знала, що він спить зі студентками?
Гей, гей. Це не… це не було проти правил.
Я… приблизно знала. Але я…
Знаєш, хто ще приблизно знав, що відбувається? Кляті німці у Другій
світовій.
Ну це вже точно некоректне порівняння.
-Я їду. -Я купила Бюш-де-Ноель
-Візьму з собою. -Я хотіла шматок.
Тоді, бляха, лишай!
Та залиш їй трохи.
Сід! Сід, люба. Поговорімо про це.
-Я хотіла… Ти торт взяла? -Їдьмо.
Ти лишила шматок?
-Міссі! -Їдь.
-Це неприпустима поведінка! Це ж торт за -Дякую.
Сорок вісім доларів!
Забирайся геть звідси!
Це й мій дім теж.
Будь ласкавий, переночуй деінде сьогодні, Джоне. Я серйозно. Усе. Це кінець.
Ніякої зразкової дружини. Ніякого тримання в курсі. Кінець.
Вгамуйся вже.
Забирайся нахрін!
Ого. Гаразд.
Пішов звідси!
О. Клята маніячка. Гаразд.
Ви вважаєте, що роман досі актуальний у нашому культурному дискурсі?
Гадаю, я часто думаю про те, що сказав Владімір Набоков в одному з інтерв'ю.
Він сказав щось на кшталт: я не хочу торкатися…
…мої батьки хотіли, щоб я став інженером.
Які ваші подальші плани?
Я викладаю, власне. І… так, як ви й сказали, моя дружина також письменниця.
Ми познайомились в Айові. І, так, це має величезні переваги, бо ми обоє розуміємо
процес.
Але, звісно, з малою дитиною писати стає страшенно важко, бо ми обоє…
ДЖОН: Я У ХАТИНІ.
ТУТ КАПЕЦЬ ЯК ХОЛОДНО. БУДУ ВДОМА ПІСЛЯ 5. ЯКЩО ТИ ВЖЕ ПРИБОРКАЛА СВОЮ ІСТЕРИКУ.
СІД: ЯКОГО ХРІНА, МАМО? ВІДКРИТИЙ ШЛЮБ?
АЛЕКСІС: Я Б ВАМ НЕ ПИСАЛА, АЛЕ СІД ДУЖЕ ЗАСМУЧЕНА
Я лише хочу життя без зайвих ускладнень.
Якщо мені вже не світить жодна влада, чи можу я бодай бути вільною від
чужих драм?
Вільною від їхньої поведінки. Вільною від їхніх очікувань, їхніх бажань.
Це егоїстично?
Я просто дійшла до моменту в житті, коли…
я не хочу перейматись проблемами інших.
Ще не надто пізно?