Com era la frase de Dorothy Parker?
En realitat no ho va dir, allò.
Com era? Sé que ho saps.
Vinga!
"M'agrada prendre'm un martini.
Dos com a molt.
Amb tres, acabo sota la taula.
I, amb quatre, acabo sota…
l'amfitrió."
EL DESPERTAR
Barreja de fruits secs?
Tens una casa… increïble.
Gràcies. Ara mateix ho vull cremar tot
i ser minimalista.
No, aquest desordre m'agrada.
És el teu llibre?
Em moro per saber què en penses.
Jo em moro per llegir-me'l.
Ara em demanarà el meu.
Com portes que les classes comencin demà?
Bé, crec. Ja m'entens.
Ja coneixes totes les dreceres, les complicacions laberíntiques?
Com de complicat és?
- Ja tens el carnet? - No.
Em volia fer la foto, però no vaig trobar el despatx.
T'hi porto demà? Et podria fer una visita subterrània.
Seria genial.
Merda!
Hola?
Hola.
- Què tal? - John, no t'esperàvem.
És el Vlad. Vlad, et presento el John.
Dona'm la mà.
La cancel·lació no s'encomana per contacte.
No, m'és igual.
- No te'n riguis. - Només li prenc el pèl.
No és assumpte meu. Estic entusiasmat.
- M'encanten les teves crítiques. - Mentida.
El teu llibre sobre el primer poemari d'Ashbery és una puta passada.
Doncs gràcies. T'ho agraeixo.
Què fas a casa, John?
Te la puc robar un moment?
- Me n'hauria d'anar. - No marxis.
Tenim feina i hauria d'acotxar la nena.
Els pares d'ara sou un amor.
El John no em va ajudar mai amb això.
- Com està la nena? - Té tres anys. És una bèstia.
És una edat molt maca. Encara els guanyes en força.
Sí, bé, millor que els dos.
La Cynthia quasi es mor.
Literalment.
Bé, puc… T'acompanyo a la porta.
Sí.
- Encantat. - Igualment.
Tornes a tenir aquell pèl a la barbeta. T'aviso.
Collons!
Ahir no el tenia.
- Hem de parlar. - No.
Escolta.
No, no hauries de ser aquí.
Sembles una adolescent.
No denigris les adolescents.
- He reflexionat. - M'és igual.
- Para. M'estic sincerant. Seu. - Vull menjar.
Tinc gana. M'he begut el martini amb l'estómac buit.
Et faré un entrepà. Seu.
- Ho sento. - Què és el que sents?
Haver fet que t'enfadis.
Entesos.
Seu!
Haver estat groller.
- I despectiu. - Sí.
I patriarcal.
Això li ha fet mal.
Em sap greu no haver-te valorat.
Però hi he reflexionat.
I m'he adonat…
que només hem de retardar la vista fins a finals d'any.
Ja està. Em jubilaré abans que se celebri la vista.
Em donaran la pensió completa i s'ha acabat.
Se'ns acudirà com aconseguir-ho?
Això tu!
M'has d'ajudar.
Si la Florence em veu pel campus,
el pal que té ficat pel cul li sortirà per la boca.
Es veu…
que la Lila s'ha unit al cas, com a denunciant.
- Quan? - La setmana passada.
Per això,
crec que et convé ajudar-me a fer que no prosperi.
Podries parlar amb el David.
He parlat amb la Sid aquesta tarda.
Per què no m'agafa les trucades?
És una rebequeria.
Què tal?
Així m'agrada.
També em plantejava Espanyol IV,
perquè necessitaré competència escrita.
- Ben pensat. - I aixecament de pesos, per l'ansietat.
Ben pensat.
I, després, de llengua anglesa, em plantejava No-ficció Creativa.
Amb la Cynthia Tong?
No volies fer La Dona en la Ficció Estatunidenca amb mi?
- Sí, però… - És clar.
- Sí… - Vols escriure assajos.
Sí, ho he intentat.
Sí, ben pensat, perquè la meva classe està molt plena a la tardor.
Hi ha molts alumnes en llista d'espera.
Millor fer-la a la primavera, quan hi ha intercanvis.
- És el que pensava. - I tant! Fes la seva assignatura.
M'encanta donar una empenta als nous.
Endavant.
Interrompo?
Jo ja me n'anava.
No, espera.
Vlad, et presento l'Edwina.
La meva millor alumna, i la preferida.
Edwina, el professor Valdinski.
- Vlad, si us plau. Hola. - Hola.
Molt bé.
- Adeu. - Adeu.
- Hola. - Hola.
Vens per la visita?
Tu primer. Molt bé.
Escolta,
ahir no em vas donar el teu llibre.
Per fi me'l demanes.
Ves per on! El tenies preparat.
Bé…
Sí.
Bona foto.
L'odio.
Per què?
- Un pèl massa explícita, no? - I què?
El desig és bo.
En què treballes ara?
Sincerament, fa quinze anys que estic bloquejada.
- Au, va! Això són ximpleries. - No, ho he provat tot.
El camí de l'artista, microdosis de ketamina…
De debò. Ho he provat. No em funciona res.
I com ens ho farem?
A qui li importa?
A ningú.
Vaja, gràcies.
Per això hauries d'escriure, perquè a ningú li importa si escrius o no.
I això fa que sigui lliure?
Fa que sigui teu.
Una cosa secreta i llicenciosa.
Només per a tu.
Intento mantenir-me al marge de coses secretes i llicencioses.
I com et va?
PLACES: 60 MATRICULATS: 24
Creieu-me:
després de la primera setmana, no hi haurà lloc per seure.
DAVID: SI VOLS PARLAR, SERÉ AL WILLIAMSON'S A LES TRES.
Hola.
Comences sense mi?
Només escalfava.
Vindràs a l'hora feliç del claustre divendres?
No ho crec.
Saps quan serà la vista?
Està en curs.
Saps si serà aquest semestre o el que ve?
Serà aviat.
M'ho preguntava
perquè, si ho poguéssim ajornar fins a finals d'any,
el John es podria jubilar.
Marxaria i el departament s'evitaria molts problemes.
És per la Lila?
- Em podries ajudar? - Ni parlar-ne.
No hi ha cap possibilitat que intercedeixi.
Molt bé.
Vols saber una cosa interessant?
Tinc la mateixa adreça de correu de la universitat des del 1996.
Jo també. Què té d'interessant?
Els usos poc professionals que donàvem al correu
en aquella època.
Jo era ingènua. Encara no era titular,
però tu estaves a la meva comissió revisora, no?
Oi que sí?
Quan ens escrivíem aquells correus apassionats
i fèiem tot allò altre, és clar.
Coses que, pel que sé,
la teva dona encara no sap, oi?
Tu no ets així.
Creia que no, però es veu que sí.
Perdona.
Entesos.
Molt bé. Miraré què hi puc fer.
Gràcies.
Hauries de saber que aquesta conversa m'ha decebut.
I pensar que vaig deixar que aquest mestretites
pompós i estirat se'm follés.
Però té una polla enorme, o sigui que…
PER A: SID: POTS PARLAR?
SID: S'HA MORT ALGÚ?
PER A: SID: I SI FOS AIXÍ?
Deu estar ocupada.
- Hola! - Vaja, hola!
Vaig a buscar la Phee. Cobren extra si fas tard.
Ja, encara recordo aquesta estafa.
Vens a fer unes copes divendres?
Segurament no.
Molt malament! Vine, dona! Vine!
Recordo quan els homes es posaven les mans al cap
al parc amb mi quan la Sid era petita.
Són com paons.
Quan se senten atrets per una dona, intenten créixer.
Hola, David.
Tens una reunió amb la Lynn.
No.
Saps que és l'única manera.
No és veritat.
La dona del rector, que furtiu.
Bé, és la manera més eficaç.
- Quan hi anem? - Vol parlar només amb tu.
No puc parlar. Estic ocupat.
Abans tenia orgasmes quan volia.
GENERALITZACIONS NEGLIGIBLES VLADÍMIR VLADINSKI
Disculpeu.
- Són més de les vuit. - Ostres, gràcies.
Collons.
Vas parlar amb el David?
Tinc una reunió amb la Lynn avui.
Gràcies.
És bo?
Per desgràcia, sí.
Un sol èxit?
No ho crec.
Però tampoc ho creia de mi.
És guapo.
Quasi tan atractiu com jo abans.
Has fumat?
No.
La casa del rector de la universitat.
És com la Casa Blanca, la universitat l'hi cedeix.
El rector sempre és algú que no necessita habitatge gratuït, però…
No veig per què.
Em sembla molt alarmant, insultant per a les dones de la nostra edat.
Humiliant per a tu, no et sembla?
Sí. Bé, Lynn, jo…
Tens una pell radiant. Què t'hi fas?
Una vista així no faria gens de bé a la universitat.
La veritat sempre és un bé.
Van ser aventures consentides.
Jo em vaig follar un professor.
No em va tornar a trucar. Estava destrossada.
Vaja, em sap greu.
- Estadística. - Va ser estadística?
Ell ensenyava estadística.
Però no em penedeixo de l'experiència,
perquè no estava circumcidat.
Era una altra època, no?
Recordes com era?
Era com una audició.
És bo que ja no sigui així.
És clar.
Lynn, recorda-ho:
l'últim afer amb una alumna va ser fa més de deu anys.
El John sap que els temps han canviat.
Ara no faria mai una cosa així.
Tens els contorns molt definits.
Bé, vaig comprar un aparell rebaixat. Te n'enviaré l'enllaç.
Segur que el pots controlar?
Completament.
LILA: HOLA. PERDONA ALLÒ DE L'ALTRE DIA. VULL PARLAR AMB TU.
LILA: POTS VENIR? TREBALLO FINS A LES CINC.
Liquidem-ho d'una vegada.
Gràcies.
Ei!
Espera!
Perdona, només volia…
L'altre dia, no vaig poder…
Pots…? Estàs fugint de mi?
Puta!
DAVID: VISTA AJORNADA FINS A L'ESTIU. ENHORABONA.
DAVID: QUE CONSTI: JO NO HE FET RES.
DAVID: POTS ESBORRAR AQUESTS MISSATGES?
- Ei, endevina. - Què?
Ho hem aconseguit.
La puta Lynn.
Ajornada fins a l'estiu. Pim-pam.
T'ho pots creure?
- Em prens el pèl. - No.
És increïble.
Mare meva, no em puc creure que s'hagi acabat.
És impressionant.
Ostres, és impressionant.
Ets la millor.
Estic molt orgullós de tu.
Bé, jo m'avergonyeixo de mi mateixa, però el fi justifica els mitjans. Potser.
Ja està. Ho celebrarem.
Unes copetes de cava.
- Què fas? - Estic…
Tenia plans, però…
- Tenia una cita. - Ho cancel·lo.
No, no ho cancel·lis. Ja ho celebrarem demà.
Segur?
Completament. Jo també tinc plans.
Dona les gràcies al teu ex.
Jo em repassaria les celles si fos tu.
Gràcies.
- Hola, rei. - Vaja, hola. Estàs molt guapa.
És caixmir?
És sintètic.
Em poses un vi blanc?
Ara mateix.
- El seu vi blanc. - Moltes gràcies.
Hola.
- Hola. - Hola.
Ostres, perdona. T'he tocat.
Només em volia assegurar que eres aquí de debò.
- On si no? - Als meus somnis.
No. És que he estat llegint el teu llibre aquests dies,
i has estat molt present als meus pensaments.
És meravellós.
Però espero que ja ho sàpigues.
Bé, sempre està bé que t'ho digui algú de qui valores l'opinió.
Un dia podríem parlar-ne tot dinant, si t'agrada dinar.
M'encanta.
És un dels meus tres àpats preferits.
Però no puc dinar amb tu.
No, perdona. No fins que no hagi llegit el teu llibre.
Hauria de ser un intercanvi recíproc.
És clar. La reciprocitat és valuosa.
I la Cynthia?
A sopar amb la Phee.
Els bars l'alteren. Després em recollirà.
- Només teniu un cotxe. - El que ens cal.
És el que vaig pensar quan vam venir a viure aquí.
I què va passar?
Un segon.
Vols seure?
És clar, sí.
- Per aquí. - Sí.
A la gent li agrada pel sexe irlandès.
Adeu, nois. Vaig a casa per posar la bèstia a dormir.
Com està la Sid?
De meravella. Presenta un cas al Tribunal Suprem.
Ostres!
Creia que era un jutjat.
No, és el Suprem.
Els jutjats normals també tenen mèrit.
- Hola. - Hola!
Vaja, hola.
Hola.
He conegut la teva alumna. És excepcional.
Us caureu de meravella.
I qui és aquesta coseta tan graciosa?
Fa mitja hora que t'escric.
- Perdona. - Estàs borratxo.
No estic borratxo.
Més que jo. Marxem?
Sí. Vaig… Vaig al lavabo.
Entesos.
Com va el llibre?
Són unes memòries, no?
Ostres, sí.
No ho sé.
Ara mateix és bastant… pesat.
Escric sobre quan ella tenia dos anys i va ser una… època difícil.
Ja. El Vlad m'ho va dir.
Sí?
Tranquil·la. Els tres són molt millors.
Molt bé. Som-hi?
T'espero al cotxe.
Entesos.
Bé… tinc moltes ganes de llegir-te.
Gràcies.
Què?
No vull marxar.
Fins aviat.
Sí.
Un avantatge de l'acord que tenim el John i jo és
que, quan té una cita, dorm fora.
Em demanes un altre Cosmopolitan? Vaig al lavabo.
Entesos. No tardis.
I jo tinc una nit per a mi mateixa sense que ningú em molesti.
John?
Lynn, Steve.
- M'alegro de veure't. - Igualment.
Bones notícies.
Molt bones. No sé com donar-te les gràcies.
Hola.
Vaig a seure.
Merda.
Va tot bé?
Mare meva!
SID TRUCADA ENTRANT
6 TRUCADES PERDUDES SID
BASADA EN EL LLIBRE DE JULIA MAY JONAS
Subtítols: Maria Romero Soronellas