[Vladimir] Hogy van az a Dorothy Parkerös mondás?
[főszereplő] Azt nem ő mondta.
- [Vladimir] Hogy volt? Tudom, hogy tudod. - [kuncog]
[Vladimir] Ne már!
[főszereplő] Martinit inni pazar.
De legfeljebb kettőt.
[jégkockák koccannak]
Háromnál az asztal alatt vagyok.
Négynél a házigazda…
Hm.
[érzékien sóhajt]
…a… alatt.
- Hm. - [koccintás]
[teátrális zene szól]
AZ ÉBREDÉS
Ö… Kérsz magmixet?
[főszereplő kuncog]
A… a házad lenyűgöző.
Ó, köszönöm.
Jelenleg szeretném porig égetni, hogy minimalista legyek.
Ne! A… az… ilyen zsúfoltság a legjobb.
Az a te könyved?
[sziszeg]
Én öh… kíváncsi vagyok a véleményedre.
Hát én alig várom, hogy elolvassam.
Ez célzás arra, hogy elkérje az enyémet.
Hogy érzed magad, most hogy holnap kezdődik a tanév?
Jól. Azt hiszem. Tudod… [kuncog]
Ismered az összes rövidítést, a labirintusszerű rejtelmeket?
[kacag] Milyen rejtelmek vannak?
Hát, van már igazolványod?
Nincs, próbáltam elkészíttetni a képet, de nem találtam az irodát.
Szeretnéd, hogy megmutassam holnap? Bevezetlek minden rejtett zugba.
Ez öh… ez csodálatos.
Ah, baszki!
- [feszültséggel teli hegedűakkord szól] - [főszereplő liheg]
[ajtó nyílik]
Helló?
Helló!
[ajtó csukódik]
- [John] Ó! Mi újság? - Ó! John! Nem számítottunk rád.
Ő itt Vlad. Ő itt John.
Kezet foghatunk, nem hiszem, hogy a megbélyegzés bőrön át is terjed.
Ó, nem én… Nem érdekelnek ezek a dolgok.
- Ó! Ne már! - Jól van, szar poén volt.
Semmi közöm hozzá, őszintén szólva… Imádom a munkád.
Nagy rajongója vagyok a kritikáidnak.
Ne már, ez baromság.
Nem, a könyved Ashbery első verseskötetéről, komolyan, kurva jó lett.
- Hát ö… kösz, ez sokat jelent. - Mit keresel itthon, John?
Óh, nem baj, hogyha elrabolom őt egy percre?
- Nem, amúgy is mennem kéne. - Ne menj el!
Még ki se pakoltunk, és…
- haza kell érnem az esti mesére. - Á! Ti édes, modern apák!
John sosem segített lefektetni a lányunkat.
- Na és hogy van a kicsi? - Öh, hároméves. És egy… szörny. [kuncog]
Ó, az a kor szuper. Még irányíthatóak testtel.
Ja, hát… [szívja a fogát] jobb, mint kétévesen.
Az majdnem kinyírta Cynthiát. [szívja a fogát] Szó szerint.
[sóhajt]
- [John] Ah. - Hát én öh… kikísérlek, rendben?
- Oké. Örülök, hogy találkoztunk. - Ja, én is, szintén.
[kocsi felzúg]
[titokzatos zene szól]
[sóhajtozik]
- [ajtó csukódik] - [zene abbamarad]
[John] Megint kinőtt a szőr az álladon. Csak szólok.
Baszki!
Tegnap még nem volt ott.
- Beszélnünk kell. - Nem.
- Figyelj! - Mm-mm.
Nem beszélünk, itt sem kellene lenned.
- Ne légy már olyan, mint egy tinilány! - Ne sértegesd a tinilányokat!
- Volt időm gondolkodni. - Nem érdekel.
Állj!
- Nem, kell a kaja, és… Nem. - Eltakarítok, ülj le!
Éhes vagyok. Éhgyomorra ittam a martinit.
Majd csinálok neked egy szendvicset. Ülj le!
[hűtő nyitódik, csukódik]
[tálak koccannak]
- Sajnálom. - És mit sajnálsz?
Sajnálom, hogy felhúztalak.
Ah… oké.
Ülj le!
[hűtőajtó becsapódik]
- Bocs, hogy tapló voltam. - És elutasító.
- Elutasító. - És patriarchális.
[John sóhajt]
Ú, ez most betalált.
[John] Sajnálom, hogy magától értetődőnek vettelek.
De sokat gondolkoztam, oké?
És rájöttem…
[szeleteléshang]
…csak annyit kell tennünk, hogy elhalasztjuk a tárgyalást jövőre.
Ennyi. Még előtte nyugdíjba megyek, megkapom a teljes összeget,
nem lesz tárgyalás, és vége van.
Szerinted össze tudnánk hozni valahogy?
- Te hozd össze valahogy! - Segítség kell.
[pirító kattan]
[John] Ha Florence meglát az egyetemen, a seggében lévő karó a száján jön ki.
És tudod…
Lila is csatlakozott. Panaszosként.
Mikor?
[John] Múlt héten.
- [sóhajt] - [John] Szóval öm…
szerintem a te érdeked is, hogy elhalasszuk a tárgyalást.
- Beszélned kéne Daviddel. - [tányér koccan]
Beszéltem Siddel… ma délután.
Miért nem veszi fel a telefont?
[John] Mert kiborult.
[ropogtat]
- Na, milyen? - Ühm.
Ez a beszéd.
Aztán arra gondoltam, felveszem az emelt spanyolt,
mert a mesterin elvárás az írásbeli készség is.
- Okos. - [diák] Aztán öm…
súlyemelés a szorongásom miatt…
- Ez is okos. - [diák] Aztán…
az irodalom előfeltételhez a kreatív írást választom.
Öh… Cynthia Tongnál.
Azt hittem, hogy a „Nők az amerikai regényben”-t nálam.
- Igen, de öh… akarok… - De nem gond!
- Te… te esszéket akarsz írni? - Igen, így van.
- Próbálkozom. - Igen, ez okos döntés, mert az én öh…
Az előadásom amúgy is tele van ősszel.
Próbálnak bejutni hozzám a várólistáról.
Jobb tavasszal felvenni, amikor a többiek külföldön vannak.
- Én is erre gondoltam. - Természetesen! Vedd fel az óráját!
[sóhajt]
Szeretem buzdítani az új tanárokat.
[kopognak az ajtón]
Szabad!
[ajtó kinyílik]
Nem zavarok?
Ó! Amúgy is mennem kell.
Ó! Ne, ne, ne, várj!
Vlad! Öm… Ő itt Edwina.
A legjobb és a [suttogva] kedvenc diákom. [kuncog]
Edwina! Ő itt Vladinski professzor.
Ó! Vlad. Kérlek!
- Helló! - Szia!
[Edwina] Öhm… oké.
- Viszlát! - Szia!
- Szia!
- Óhm… jöhet a körbevezetés? - Ühüm.
Csak utánad. Oké.
[Vladimir] Hé! Figyu!
- Nem adtad ide a könyvedet tegnap. - [főszereplő] Azt hittem, meg sem kérded.
Ah! Nézzenek oda! Van nálad egy plusz kötet.
Hát… [kuncog]
Igen. [kacag]
Jó ez a kép.
Mm. Utálom.
Miért?
- Kissé kacér, nem gondolod? - Az nem baj.
A vággyal nincs semmi baj.
Most min dolgozol?
Valójában én… az elmúlt 15 évben írói válságban vagyok.
- Jaj, ne már! Ilyen nem létezik. - De, nálam igen. Mindent megpróbáltam.
Önsegítő könyvek, ketamin spray…
- [kuncog] - Tényleg próbáltam. Semmi sem működik.
Oké, akkor hogy indítsunk be újra?
Miért, kit izgat?
Senkit.
Ó! Köszönöm.
Nem, épp ezért kéne írnod.
Mert… senkit se érdekel, mit csinálsz.
Ettől olyan felszabadító, vagy mi?
Ettől a tiéd.
Valami titkos. Mocskos.
Csak neked.
[zihál]
[nagy levegőt vesz]
Ö… Próbálom távol tartani magam a titkos, mocskos dolgoktól mostanában.
- Ühüm? - Ühüm.
És eddig működik?
ELŐADÁS MAX. LÉTSZÁM: 60 JELENLEGI LÉTSZÁM: 24
[sóhajt]
Higgyék el, az első hét után csak állóhelyek lesznek.
[telefon pittyen]
HA BESZÉLNI AKARSZ, HÁROMKOR A WILLIAMSONBAN LESZEK.
[energikus popzene szól]
[David] Szia!
Nélkülem kezdtél?
Csak bemelegítek.
[gomb pittyeg]
Szóval, jössz a tanszéki koktélozásra pénteken?
Nem, nem hinném.
[főszereplő sóhajt]
Tudod a tárgyalás időpontját?
Nincs eldöntve.
Hm. Azt tudod, hogy ebben a szemeszterben lesz,
- vagy a következőben? - [köszörüli a torkát] Hamarosan.
Ah! Csak azért kérdezem,
mert… [sóhajt] ha el tudnánk halasztani az év végéig,
John nyugdíjba menne, és… eltűnne.
A tanszék pedig megúszná ezt a botrányt.
Ezt Lila miatt mondod?
[sóhajt]
- Nem tudnál nekem segíteni? - [David] Kizárt.
Szó sem lehet róla, hogy közbenjárjak, oké?
[David szuszog]
Oké.
[gombok pittyegnek]
Tudod, érdekes, David… [liheg]
ugyanaz az e-mail-címem az egyetemen 1996 óta.
Nekem is. Ez miért érdekes?
- [gombok pittyegnek] - Ó! Csak érdekes, hogy öh…
milyen illetlen dolgokra használtuk akkoriban az e-mailt.
[főszereplő] Tudod, naiv voltam.
Amikor átvettek teljes állásba, benne voltál
- az értékelő bizottságban, nem? - [szipog]
Benne voltál, igaz?
Akkoriban írogattuk azokat a kedves, szexi e-maileket egymásnak,
- és csináltunk egyebet is, nyilvánvalóan. - [David liheg]
Olyasmit… amit ha minden igaz,
a feleséged még mindig nem sejt, ugye?
- [David morog] - [liheg]
[egyet pittyen]
[főszereplő liheg]
Ennél jobb vagy.
Hát… én is azt hittem, de úgy tűnik, hogy nem.
- [liheg] Bocsi. - [David liheg]
[kínlódva liheg]
- [gép kikapcsol] - [David] Oké.
Jól van. Meglátom, mit tehetek.
- [David zihálva nyög] - Köszönöm.
De tudd, hogy ez a beszélgetés lelombozó volt.
[gombok pittyegnek]
[fújtat]
Ha belegondolok, hogy hagytam ennek a fellengzős, csökött kis…
tanító bácsinak, hogy megdugjon…
De mondjuk, méretes farka van… [nagy levegőt vesz]
[az „End of the Road” szól Noga Ereztől]
[telefon kicseng]
[mobilkijelző kopog]
BESZÉLHETÜNK?
MEGHALT VALAKI?
ÉS HA MEGHALTUNK VOLNA?
Biztos elfoglalt.
- [Vladimir] Ó, szia! - Szia, Vlad!
Bocsi, öh… rohanok Phee-ért. Fizetni kell, ha kések.
Ó, igen, emlékszem arra a lehúzásra.
Te jössz arra a piás pénteki izére?
Nem valószínű.
Ah, pfuj! Gyere, légyszi! Gyere!
N-ja…
Emlékszem, amikor a férfiak a tarkójukra tették
előttem a kezüket a játszótéren, amikor Sid kicsi volt.
Olyanok, mint… [suttogva] a pávák.
Ha vonzódnak egy nőhöz, akkor nagyobbnak akarnak tűnni.
[telefoncsörgés]
Szia, David!
- Lebeszéltem egy találkát Lynn-nel. - Ne!
[David] Tudod, hogy nincs más mód.
Nem, nem tudhatom.
A rektor felesége. Ez olyan sunyi dolog.
[David] Hát, ez a legcélravezetőbb.
- És mikor megyünk? - [David] Csak veled akar találkozni, de…
nem beszélhetek, egy eseményen vagyok.
[sóhajt]
- [melankolikus zene szól] - [sóhajt]
[kocsiajtó csapódik]
[tücskök ciripelnek]
[zene rejtélyessé válik]
[sóhajt]
[huppanás]
[lágyan zihál]
- [torokból horkol] - [mérgesen szuszog]
- [John köhög] - [főszereplő sóhajt]
[John horkol]
Régen az orgazmus egy pillanat alatt összejött.
[sóhajt]
[kíváncsiságot ébresztő zene szól]
ELHANYAGOLHATÓ ÁLTALÁNOSSÁGOK VLADIMIR VLADINSKI
[szusszan]
[kuncog]
[fiók csukódik]
- Elnézést. - [zene elhalkul]
[madarak énekelnek]
[halk vízcsobogás]
[padló recseg]
[csoszog]
Elmúlt nyolc.
[nyög] Ó… Köszönöm.
[ásítva] Ó, basszus!
Na és… beszéltél Daviddel?
Igen. Tudod, ma találkozóm lesz Lynn-nel.
Mmm. Kösz.
[szürcsöl]
És jó?
Sajnos, azt kell mondjam, az.
Egyslágeres?
Nem, nem hinném. [nagy levegőt vesz]
De régen magamat se tartottam annak.
Jóképű.
- Majdnem annyira, mint én voltam. - [kuncog]
- Hm. - [John szimatol]
Rágyújtottál?
[kikérően] Nem.
[játékos zene szól]
Hm.
[főszereplő] Ez itt a rektor háza.
Olyan, mint a Fehér Ház. Az egyetem adja neki.
Persze az elnök alapból olyan személy, aki nem szorul rá az ingyen lakhatásra, de…
Nem értem, hogy miért kéne ezt tennem.
Úgy vélem, ez az egész… nagyon felkavaró, és sértő a korunkbeli nőknek.
Megalázó számodra. Nem gondolod?
Há… igen. Hát, Lynn, én…
Az arcbőröd valami csodaszép. Mi a titkod?
Egy ilyen tárgyalás a legrosszabb időpontban jönne az egyetemnek.
Van rossz időpont az igazsághoz?
Óh, a viszonyokba mindkét fél beleegyezett.
Egyszer dugtam egy professzorral.
Azután sosem hívott fel, le voltam sújtva.
Ó, nagyon sajnálom.
- Statisztika. - Statisztika voltál?
- Statisztikát tanított. - Á!
Bár ha belegondolok, egyáltalán nem sajnálom, hogy átéltem azt az élményt,
mert nem volt körülmetélve.
- Azok más idők voltak, igaz? - [Lynn sóhajt]
Emlékszel még, milyen volt nekünk, nőknek?
Mint egy szereplőválogatás.
- És jó… hogy ez most már nem így van. - Hát persze.
[nagy levegőt vesz]
Lynn, ne feledd, hogy az utolsó afférja diákkal több mint tíz évvel ezelőtt volt.
- Ühüm. - John tudja, hogy változtak az idők, öh…
Sohasem tenne olyasmit, amit akkor.
Neked annyira jók a kontúrjaid.
Ó… hát, én vettem egy leértékelt eszközt.
Elküldöm a linket.
[érdeklődően] Mmm.
[nagy levegőt vesz]
Biztos vagy benne, hogy meg tudod zabolázni?
Ah…
Természetesen.
[szürcsöl]
[feszültségkeltő zene szól]
[mobil pittyen]
SZIA! BOCS A MÚLTKORIÉRT, BESZÉLNI AKAROK VELED.
BE TUDSZ UGRANI? ÖTIG DOLGOZOM.
[főszereplő] Jobb, ha túlesek rajta.
[vendég] Köszönöm.
[meglepve sóhajt]
Hé!
Várj!
Hé! Bocsi, én csak azt akartam…
Amikor a múltkor bejöttél, nem tudtam elmondani…
Légyszi… [kopog] Te-te most elhajtasz előlem?
- Ribanc! - [puffanás]
[kerékcsikorgás]
[kifúj]
[zene elhalkul]
[nyög]
[sóhajt]
[telefon pittyen]
[feszülten kifúj]
A TÁRGYALÁST NYÁRRA HALASZTOTTÁK. GRATULÁLOK.
A REND KEDVÉÉRT - ÉN NEM CSINÁLTAM SEMMIT.
[telefon pittyen]
TÖRÖLNÉD EZEKET AZ ÜZENETEKET, KÉRLEK?
- Ezt nem fogod elhinni. - Mit?
Sikerült.
- [John] Ah. - Kibaszott Lynn!
Nyárra halasztották. Ilyen egyszerűen. [repesve] John! El tudod ezt hinni?
- Most szívatsz, ugye? - Nem, dehogy.
Ez elképesztő!
Úristen, hihetetlen, hogy ilyen könnyen vége lett!
Ez döbbenetes!
- Ó! Fantasztikus! Ó… - [boldogan] Ah… Mmm.
- [elégedett sóhaj] Nézzenek oda! - Mm.
Nagyon büszke vagyok rád.
Én borzalmasan szégyellem magam, de a cél szentesíti az eszközt.
- Ah… - Mm, talán.
Oké, oké, ezt megünnepeljük. [szívja a fogát]
- Jöhet egy-két pohár pezsgő… - Aham.
- Mit csinálsz? - Hát, én csak… Tudod,
- volt programom, de öh… - Mm.
Ez randevút jelent.
- De mindjárt lemondom. - Ne! Kérlek, ne mondd le, ne mondd le!
- Majd holnap megünnepeljük. - Biztos?
Teljesen biztos. Nekem is vannak… terveim.
[John] Ó!
Ó! Köszönd meg a vén pasidnak!
Én a helyedben ellenőrizném a szemöldökömet.
- [pörgős funk-pop zene szól] - Kösz szépen.
[izgatottan kifúj]
[kivehetetlen társalgás]
Szia, édes!
Ó, szia! Nagyon csinos vagy.
- Mm. Ez csak nem kasmír? - Műszálkeverék.
[mindketten kacagnak]
[sóhajt] Ó! Egy pohár fehér bort kérek szépen.
- [pultos] Máris adom. - [sóhajt]
- Azóta teljesen elment az esze. - A kis szégyentelen!
- A fehér bor. - Köszönöm szépen.
- Mm. - [Vladimir] Helló!
- [sóhajtva] Á, szia! - Szia!
[főszereplő] Ó, bocsi! Bocsi. Hozzád értem. [kuncog]
Meg akartam győződni róla, hogy itt vagy teljes életnagyságban.
- Miért, hol lennék? - Ó! Az álmaimban.
- Ó! [kuncog] - [kacag]
Öh nem-nem. Én-én csak az utóbbi napokban a könyvedet olvastam, ezért vagy most…
- [fogát szívja] - …ennyire jelen az agyamban.
Ó, fantasztikus volt!
De remélem, ezt te is tudod.
Hát én szívesen meghallgatom olyasvalaki véleményét, akinek adok a szavára. Szóval…
Talán egyszer együtt ebédelhetnénk, és átbeszélhetnénk. Ha szeretsz ebédelni.
Imádok. Benne van a három kedvenc étkezésemben.
- [felkacag] - Ah…
- de nem ebédelhetek együtt veled. - [sóhajt]
- Ó! - Bocs, mármint
nem ebédelhetünk, amíg nem olvastam el.
Ó!
Lehetne egy… tudod… kölcsönös adok-kapok.
- Ah, persze, sok előnye van a… - [háttérben kacagnak]
…a kölcsönösségnek.
Öö… Hol-hol van Cynthia?
Elvitte Phee-t vacsizni.
Öh… nem szívesen jár bárokba, szóval majd értem jön.
- Ja, csak egy kocsitok van. - Miért kéne több kocsi?
Én is így gondoltam, amikor mi ideköltöztünk.
- És aztán mi történt? - Öhm…
- [telefon csörög] - Öhm…
Csak… egy pillanat.
Nem… nem ülünk le valahová?
- De, aha. - Köszi.
- Erre! - Jó.
Jó, azt hiszem, indulok.
- Elköszönök. - Az emberek csak az ír szex
- miatt olvassák. - Sziasztok! Megyek, hogy lássam
az utódom, mielőtt elalszik. [kuncog]
Hogy van Sid?
Mm! Remekül, egy ügyet tárgyal a Legfelsőbb Bíróság előtt.
- Azta! - [főszereplő] Ühüm.
Nem a kerületi bíróságon van?
Nem. A Legfelsőbbnél.
- Hát, a kerületi bíróság is nagy szó. - [főszereplő] Mm.
- [Cynthia] Helló! - Helló!
- [Vladimir] Ó! Szia! - Úúú!
- Szevasz! - Hu-hu-hu…
- Öh… - Szia!
Öm… Most találkoztam a diákoddal. Ő… kivételes.
Ó! Imádni fogjátok egymást.
És… és ki ez a kis cukorfalat?
- [kacag] - [Phee nyűgösen] Mmm.
Öh, már fél órája írogatok neked, de…
[csók cuppan]
- Bocsi. - Oké. Berúgtál.
Nem rúgtam be.
Részegebb vagy, mint én. Indulhatunk?
Öh… igen. Öhm, öh kimegyek a mosdóba.
[Cynthia] Oké.
[sóhajt]
Hogy halad a könyved?
Egy-egy memoár lesz, igaz?
Ó! Ööh… [kacag] Basszus! Ja.
Nem tudom.
Jelenleg eléggé… nehéz.
Arról az időről írok, amikor kétéves volt. Az öh… rossz volt.
Igen, Vlad mesélt már róla.
Tényleg?
Öh, ne aggódj, egy háromévessel már könnyebb!
Oké. Drágám?
Megvárlak a kocsiban.
Oké. O-ké…
Öhm…
[fogát szívja]
Hát… már várom, hogy olvassalak.
[feszültséggel teli zene szól]
Köszönöm.
Mi az?
[nyelvével csettint]
Nem akarok menni.
[álomszerű zene szól]
[főszereplő] Ó, hát…
[érzékien sóhajt]
[zene elhalkul]
Még találkozunk.
Ja.
[nyugtalanító zene szól]
[fék csikorog]
[főszereplő] Az egyik előnye a Johnnal kötött megállapodásnak, hogy…
- Nagyon édes vagy. - …ha randija van, egész estére kimarad.
Ha visszajön, kérnél még egy cosmót? Pisilek.
Jó, de siess!
[főszereplő] Én pedig kapok egy káprázatos, nyugalmas éjszakát…
egyedül.
[Lynn] John?
Öh, Lynn! Öh, Steve!
- John! Örvendek. - Én is örvendek.
[pohár koccan]
[Lynn] Jó hír.
Nagyszerű hír, és… és azt se tudom, hogy köszönjem meg.
Helló!
Helló.
Öm…
Mm.
Csatlakozom a férjemhez.
Baszki.
Minden rendben van?
[nagyot fúj]
[érzékien sóhajt]
[nyugtalanító zene fokozódik]
[lágyan nyög]
[mélyeket nyög]
[egyre nagyobbakat nyög]
Uramisten!
- [zene abbamarad] - [erőteljesen felnyög]
[hangosan mély lélegzetet vesz]
[nyögés elhalkul]
[békés zene szól]
[halk zörej]
[rág]
[mobil rezeg]
SID BEJÖVŐ HÍVÁS
6 NEM FOGADOTT HÍVÁS SID
- [kapu zörög] - [ijedten levegőért kap]
- [feszültséggel teli zene szól] - [kapu tovább zörög]
- [puffanás] - [kiált]
[dobszó]
[glam-punk zene szól]
JULIA MAY JONAS REGÉNYE ALAPJÁN
[kutya ugat, nyüszít]