Як там звучить той вислів Дороті Паркер?
Вона насправді цього не казала.
Нагадай мені? Я знаю, ти пам'ятаєш.
Ну ж бо.
Я люблю випити мартіні.
Два – максимум.
Три – я під столом. Чотири – і я під…
хазяїном.
ВЛАДІМІР
ПРОБУДЖЕННЯ
Іспанські горіхи?
Твій… е-е… твій дім… неймовірний.
О, дякую. Зараз я хочу спалити усе і стати мінімалісткою.
Ні, це… це… найкращий вид хаосу.
Це твоя книга?
Я не… можу дочекатися твоїх вражень.
Що ж, я… вже берусь читати.
Зараз його черга спитати про мою.
Як почуваєшся перед початком занять завтра?
Нормально, ніби.
Ти знаєш короткі стежки, усі… лабіринтові хитросплетіння?
Які… які хитросплетіння?
Ти вже маєш посвідчення?
Ні, я хотів зробити фото цими днями, але не знайшов кабінет.
Хочеш, я проведу тебе завтра? Можу зробити підземну екскурсію.
Це було б неймовірно.
М-м, чорт.
Хто там?
Привіт.
О, вітаю, друже.
О. Джоне, е-е, ми тебе не чекали. Е-е, це Влад. Владе, це… Джон.
Можеш потиснути руку. Не думаю, що "відміна" передається через дотик.
О, ні, мені… мені байдуже, е-е…
Не дражни його.
Та я жартую з ним.
Ні. Це не моя справа. Е-е, чесно, я… я насправді в шоці. Я шанувальник
твоєї критики.
Та ну, не бери на понт.
Ні, твоя книга про першу збірку Ешбері – реально офігенна, друже.
Що ж, дякую. Мені приємно.
Що ти робиш вдома, Джоне?
Е-е, можна я… "вкраду" її на хвилинку?
Так, ме… мені вже час.
О, ні, не йди!
Ми ще не розпакувались. Я маю вкласти доньку спати.
О, ці милі сучасні татусі. Не пам'ятаю, щоб Джон допомагав мені. Як твоя
донечка?
Е-е, їй три. Вона, е-е… звір.
Три – гарний вік. Їх ще можна стримувати тілом.
Так, ну… три – краще, ніж два. Два майже добили Синтію. Буквально.
-Ха. -Ам, що ж, я тоді… проведу тебе.
Так.
Я радий знайомству.
Так, так, навзаєм.
У тебе знову росте та волосина на підборідді.
Бляха! Її не було учора.
-Треба поговорити. -Ні.
-Слухай. -Е-е, ні, ти взагалі не маєш тут бути.
Перестань поводитись як підлітка.
Не принижуй дівчат-підліток.
Я мав час поміркувати.
Та начхати.
-Стоп! -Ні, я хочу їсти. Я не…
Я приберу. Ти сідай.
Я голодна. Я випила мартіні натщесерце.
Сідай. Я зроблю сендвіч.
-Пробач. -А за що пробачити?
Пробач, що я тебе засмутив.
-Ясно. -Сядь!
Вибач, що я був грубим.
-І зневажливим. -І зневажливим.
І патріархальним.
У-у, це його дратує.
Вибач, що сприймав тебе як належне. Але я обдумав все. Справді. І я зрозумів…
Усе що слід зробити – відтягнути слухання до кінця року. І все. А там
я вийду на пенсію до того, як слухання відбудеться. Отримаю повну пенсію
– і все, крапка.
-Як гадаєш, ми можемо це провернути? -Сам провертай.
Без тебе ніяк.
Якщо Флоренс побачить мене в кампусі, кілок в її дупі вилетить через рот.
Знаєш…
Лайла – одна з заявниць. Долучилась до справи.
-Коли? -Минулого тижня.
І тому… гадаю, це у твоїх інтересах відтягнути слухання.
Звернися до Девіда.
Говорив із Сід сьогодні вдень.
Чому не відповідає на дзвінки?
Треба ж їй повередувати.
-Смачно? -Мм…
От і молодець.
Я також думала про Іспанську чотири, бо в магістратурі треба письмова
компетентність.
Розумно.
А ще, е-е, про важку атлетику від моєї тривожності.
Теж розумно.
А також для вимоги з англійської я думала про креативну прозу.
Із Синтією Тонґ.
Я думала, ти обереш "Жінки в американській прозі" зі мною.
Так, але, е-е…
-О, звичайно. -Я хочу…
Ти хочеш писати есе.
Ну, так. Намагаюся.
Так, це дуже розумно, тому що… мій курс восени переповнений. Студенти
проштовхуються зі списку очікування.
Краще взяти його навесні, коли студенти за кордоном.
Я теж так думала.
Абсолютно! Бери її курс. Даю новим викладачкам поштовх.
Гаразд.
-Заходьте. -Я не заважаю?
О, мені вже час іти.
О. Ні, чекай, чекай. Е-е, Владе.
Це Едвіна. Моя найкраща і улюблена студентка. Едвіно, це професор
Владінскій.
О, просто Влад.
-Вітаю. -Привіт.
Е-е, гаразд. Бувайте.
Бувай.
Привіт. Е-е. Ам, ти прийшов на екскурсію?
Привіт.
-Мм-гм. -Ам, після тебе. Ходімо.
О, до речі, ти так і не дала мені свою книгу вчора.
Я вже думала, ти не попросиш.
О, нічого собі. Примірник напоготові.
Ну…
Так.
-Гарне фото. -Мм. Жахливе.
Чому?
Надто звабливе, як на мене.
То й що?
Бажання – це нормально.
Про що пишеш зараз?
Чесно, у мене страшний творчий ступор останні п'ятнадцять років.
Та не сміши. Немає такого явища.
Ні, для мене є. Я все перепробувала. "Шлях митця", мікродозування кетаміну.
Ні, серйозно. Нічого не допомагає.
Гаразд, як нам тебе перезапустити?
Кому це треба?
-Нікому. -Гм. Дякую.
Ні, саме тому ти й маєш писати. Бо нікому немає діла до цього.
Це робить тебе вільним чи як?
Робить це твоїм.
Чимось секретним.
Брудним. Тільки для тебе.
Я маю утримуватися від секретного й брудного зараз.
-Мм-гм. -Мм-гм.
І як, у тебе виходить?
МАКСИМАЛЬНА КІЛЬКІСТЬ СЛУХАЧІВ: 60 ПОТОЧНА КІЛЬКІСТЬ: 24
Повірте. Після першого тижня і стоячих місць не лишиться.
ДЕВІД: ЯКЩО ХОЧЕШ ПОГОВОРИТИ, Я БУДУ У «ВІЛЬЯМСОНС» О 15:00.
Привіт.
Почала без мене?
Розігріваюсь.
То… ти йдеш на викладацький гепі-ауер у п'ятницю?
Я не думаю.
Ти знаєш дату слухання вже?
Це ще в процесі.
Гм. Не знаєш, цього семестру чи наступного?
Це буде скоро.
О. Я просто думаю, що якщо ми відтягнемо це до кінця року, Джон
вийде на пенсію, і піде. А кафедра уникне цього безладу.
Це все через Лайлу?
-Ти допоможеш мені? -Ні за що.
Навіть не розраховуй, що я в це втручатимусь.
Гаразд.
А, знаєш, що цікаво?
У мене та сама поштова адреса у коледжі з дев'яносто шостого року.
У мене теж.
Що в цьому цікавого?
Цікаво те, на… наскільки непрофесійно ми тоді користувались поштою. Я була
наївна. Претендувала на постійне місце. А ти тоді був у комісії, що мене
оцінювала.
Таки був, правда? Коли ми писали всі ці милі, сексі листи одне одному
і робили інші речі, очевидно.
Про які, просто уточню, твоя дружина досі не знає, чи не так?
Ти вища за це.
Ну, я думала, що так, але, здається, ні. Вибач.
Гаразд.
Добре. Я спробую дещо.
Дякую.
Маєш знати: це була страшенно прикра розмова.
І як я дала цьому пихатому, зашореному, манірному зануді мене трахнути?
Але у нього величезний член, тож…
ДО СІД: ТИ МОЖЕШ ГОВОРИТИ?
СІД: ХТОСЬ ПОМЕР?
ДО СІД: А ЯКБИ МИ ПОМЕРЛИ?
Вона, мабуть, зайнята.
-О, привіт! -Привіт!
Вибач, я спішу забрати Фі. Вони штрафують за запізнення.
О, так, пам'ятаю весь той рекет.
Ти… е-е… прийдеш у той паб у п'ятницю?
-Напевно ні. -Чому? Приходь! Чекатиму!
Пам'ятаю, як чоловіки на майданчику закладали руки за голову поруч зі
мною, коли Сід була мала.
Вони ніби ті… павичі.
Коли їм подобається жінка, вони справді роблять себе більшими.
Так, Девіде.
-Я домовився про твою зустріч із Лінн. -Ні.
Ти знаєш, що це єдиний спосіб.
Я не впевнена.
Дружина президента… як підкилимно.
Але ж… як ефективно.
Коли ми підемо?
Вона хоче зустрітися тільки з тобою. Я не можу говорити. Я на заході.
Раніше я досягала оргазму за секунду.
НЕЗНАЧНІ УЗАГАЛЬНЕННЯ ВЛАДІМІР ВЛАДІНСКІЙ
Вибачте.
-Уже восьма. -О, дякую.
О, чорт.
Ти… говорила з Девідом?
Так. Я маю зустрітися з Лінн сьогодні.
Гм. Дякую.
Щось варте?
Як не прикро, так.
-Разовий успіх? -Я не думаю.
Хоча тоді я теж так не думала.
Красивий.
Майже такий, як я колись.
Ти куриш?
Ні.
Це будинок президента коледжу. Як Білий дім. Його надає коледж.
Звісно, президентом завжди стає той, хто й так не має потреби в безкоштовному
-житлі, але… -Не розумію, для чого.
Мені це здається дуже тривожним, образливим для жінок нашого віку.
Принизливим для тебе, хіба ні?
Е-е, так. Що ж, Лінн, я…
Твоє обличчя – просто якась фантастика. Що ти робиш?
Слухання такого типу буде таким невчасним для коледжу.
Хіба правда буває невчасною?
Е-е, це були добровільні романи.
Я переспала з викладачем. Він не подзвонив після тієї ночі, і я була
спустошена.
О, мені шкода.
Статистика.
-Ти була статистикою? -Він викладав статистику.
О.
Хоча я й не шкодую про той досвід, тому що він був необрізаний.
То був інший час, хіба ні? Пам'ятаєш, як це було для нас? Суцільне
кастинг-шоу.
Як добре, що зараз все змінилось.
Звичайно!
Лінн, пам'ятаєш, остання історія зі
-студенткою була понад десять років тому. -Мм-гм.
Джон знає, що часи змінились. Зараз він би такого нізащо не зробив.
У тебе такий чіткий контур.
О. Ну, я купила девайс за знижкою.
Я надішлю лінк.
Мм?
Ти упевнена, що контролюєш його?
Е-е…
Абсолютно.
ЛАЙЛА: ВІТАЮ. ВИБАЧТЕ ЗА ТОЙ ДЕНЬ. Я ДУЖЕ ХОЧУ З ВАМИ ПОГОВОРИТИ.
МОЖЕТЕ ЗАЇХАТИ? Я ПРАЦЮЮ ДО 17:00.
Доведеться, це відбути.
Дякую.
Гей!
Чекайте!
Гей, слухайте, я… я хотіла… Коли ви зайшли сюди тоді, я не встигла…
Ви що… Ви що тікаєте від мене? Стерво!
ДЕВІД: СЛУХАННЯ ВІДТЕРМІНУВАЛИ ДО ЛІТА. ПОЗДОРОВЛЯЮ.
ДЛЯ ПРОТОКОЛУ: Я НІЧОГО НЕ РОБИВ.
БУДЬ ЛАСКА, ВИДАЛИ НАШЕ ЛИСТУВАННЯ
Привіт. Вгадай що?
Що?
Вдалося. Чортова Лінн. Відтермінували. Просто так. Ти собі уявляєш це?
-Ти не приколюєшся? -Це правда.
Неймовірно.
Мені аж не віриться, що усій цій епопеї кінець.
Це дивовижно. О, це просто супер.
Яка ж ти молодчинка.
-Мм. -Я так пишаюся тобою.
Ну, мені справді нестерпно соромно, але мета виправдовує засоби. Можливо.
Гаразд, гаразд, відсвяткуймо.
Кілька келихів шампанського.
Е-е, що ти робиш?
Та я мав… певні плани, але…
Мм. Збирався на побачення.
Я скасую все.
Ні, не скасовуй, не скасовуй. Відсвяткуємо завтра.
Точно?
Абсолютно. Я також маю… плани.
О.
Я вдячний твоєму колишньому.
Поглянь на свої брови перед виходом.
Добре, дякую.
-Привіт, любий. -О, привіт. Гарний вигляд.
Це що, кашемір?
Це полібленд.
О, мені білого вина, будь ласка.
Дуже вам дякую.
Мм.
Вітаю.
-Вітаю. -Ага.
О, вибач, вибач, я тебе торкнулась. Я хотіла переконатися, що ти тут у… ну…
у плоті.
А як ще буває?
О, в моїх мріях.
О…
Е-е, ні, ні. Ам, я-я просто читала твою книжку останні кілька днів, тож ти
весь час крутився в моїх думках. О, вона чудова. Але… сподіваюсь, ти це знаєш.
Ну, я… я не проти почути це від когось, чию думку я ціную. Тож…
Що ж, може, якось пообідаємо разом і обговоримо її, якщо любиш обідати.
Люблю обід. Це одна з моїх трьох улюблених трапез.
Е-е… Але у мене не вийде пообідати з тобою.
О.
Ні-ні, вибач, я не можу обідати, доки не дочитаю твою книжку.
О.
Це має бути, ну обмін думками, взаємний.
Е-е, ну звісно, є велика цінність у… у взаємності.
Де… де Синтія?
Повела Фі вечеряти. Е-е, бари – це тригери для неї, вона забере мене.
У вас тільки одне авто.
А навіщо більше одного?
Я теж так думала, коли ми сюди переїхали.
І що сталося потім?
Ам… е-е… зараз… одну секунду.
СІД
Може… може, присядемо?
Звісно, так.
-Сюди. -Так. Ти так не вважаєш?
Шекспір. …перевернувся б у могилі.
Думаю, людям це заходить через гарячий ірландський секс. От і все…
Бувайте, дітки. Лечу додому до ікринок, поки ще не поснули. Як там Сід?
Мм. Чудово. Вона веде якусь справу у Верховному суді.
Вау!
-Гм. -Ха.
Я думала, в окружному суді.
Ні, у Верховному.
Ну, окружний суд теж вражає.
Мм.
Гей! О. Привіт!
Привіт. А ось і ви.
-Е-е… -Привіт.
Я зустріла твою студентку. Вона…
-виняткова. -Мм.
О, ви полюбите одна одну. І… і… а хто цей крихітний скарбик?
Е-е, я пишу тобі вже пів години.
-Вибач. -Ясно, ти п'яний.
Я не… п'яний.
Ти п'яніший за мене. Їдемо?
Е-е, так. Я… я в туалет швидко.
Добре.
Як там твій роман? Це ж мемуари, так?
О, е-е, ну так.
Я не знаю.
Зараз якось…
важко.
Я пишу про час, коли їй було два, і це був е-е… важкий час.
Так. Влад казав мені.
Справді?
Ну, не хвилюйся. Три – значно легше.
Все. Готові?
Я зачекаю в машині.
Добре. До… бре.
Ну…
Уже хочу… читати тебе.
Дякую.
Що?
Я не хочу йти.
О.
-До зустрічі. -Так.
Одна з переваг нашої з Джоном домовленості у тому, що коли у нього
побачення, його немає до ранку.
Замов мені ще один космо. Я в туалет.
Добре, чекаю.
І я отримую розкішний, ніким не порушений вечір на самоті.
Джоне?
Лінн. Стіве.
Джоне, радий бачити. Я на вулиці.
І я радий.
Гарні новини.
Дуже гарні, і я… навіть не знаю, як віддячити.
Вітаю.
Е-е…
Я вже піду до чоловіка.
Бляха.
У тебе все добре?
О боже!
СІД: ВХІДНИЙ ВИКЛИК
6 ПРОПУЩЕНИХ ВИКЛИКІВ ВІД СІД