Oli ilo asioida kanssasi. -Samoin.
Mitä?
Sinulla on USE. -Mikä se on?
Uusi suhde -energia. -Älä viitsi.
Haluatko drinkin? -Ehdottomasti.
Palautan ne.
HUONOA KÄYTÖSTÄ
Lila. -Hei.
Hei. Mitä… Haluatko tulla sisään?
Onko tuo minulle? -Voit lukea sen myöhemmin.
Teen Negroneja. Haluatko Negronin?
Kuka siellä? -Anteeksi.
Mitä teet siellä?
Kenelle puhut?
Mikä tuo on? -Ei mitään.
Antoiko hän sen sinulle? -Ei.
Saanko nähdä? Haluan… -Et. Oikeasti. Se ei ole mitään.
Anna minun nähdä. Saanko? -Et!
Miksi käyttäydyt kuin hullu?
Minun pitää peittää salaattini taas peuraverkolla.
"Ymmärrän roolini suhteemme päättymisessä."
Tässä on hummusta tai jotain.
"Kostosi kuitenkin tuhosi elämäni." -Joka sana on edellistä dramaattisempi.
"Tiesit rahatilanteestani,
kun estit minua saamasta Meckleburgin stipendin."
En estänyt mitään.
Sanoit, ettet tunne ketään isän syyttäjistä.
"Jos et halua tunnustaa aiheuttamaasi vahinkoa…”
Mitä se tarkoittaa?
"…minun täytyy kertoa teostasi lautakunnalle."
Miksi valehtelit minulle? -En tiedä.
Kultaseni, sinulla on näärännäppy. -Ei, tämä silmä punoittaa, jos en nuku.
Voi luoja. Mitä minä teen?
Toisin kuin isän teko, kosto on oikeasti laitonta.
Mihin aikaan lähdit Cornellista? -Joskus kolmen aikaan.
Riitelitkö ystäväsi kanssa?
En, en vain pidä tytöistä,
jotka haluavat halia queer-ystävän kanssa varsinaisen seksin sijasta.
Voinko siis joutua vankilaan?
Älä ole tyhmä, äiti. Et joudu vankilaan.
Sanoit, että se on laitonta. -Voit menettää työsi.
Hän taitaa haluta anteeksipyynnön.
Mistä?
Estitkö häntä saamasta stipendin? -En!
Voitko todistaa sen?
Kyllä.
Kivat avokkaat.
Menetkö ulos? -Miksi?
Laittauduit. Puit avokkaat. -Lakkaa toistamasta sitä.
Onko tämä kollegoille vai kollegalle?
En ole sillä tuulella.
En kostanut Lilalle. -Uskon sinua. Todistamme sen.
Olisi parempi ilman juuttisäkkiä. -Saan aina kehuja tästä mekosta.
Naisilta kai. Hyvä. Sano terveisiä kollegallesi.
Toivottavasti hän pitää avokkaista. Avokkaat.
Avokas.
Tuo on ihana mekko.
Arvoisat naisprofessorit,
saanen kutsua teidät a cappella -iltaan perjantai-illan edellä.
Loistavaa.
Muistatko, kun se ei ollut siistiä? -Ei ole vieläkään.
Valitettavasti se on vähemmän häpeällistä.
Nuo tyypit harrastavat seksiä. -Eivät. Eivät enää.
Aivan. He vain soittelevat äideilleen.
Soititko äidillesi yliopistossa? -Hän ei ikinä vastannut.
Soitin vanhemmilleni kerran kuussa. Sekin oli liikaa.
Katsotaan, kauanko hän kestää.
Etkö usko?
Suuret kaupungin kirjailijat luulevat voivansa laiskotella.
Saavatkin kylmää kyytiä. Se on kovaa työtä.
Pri, olit Meckleburgin stipendin lautakunnan johtaja.
Muistatko sen vuoden, kun Lila Green haki?
Kuulin uutiset. Pelkäsin, että hän raahaa sinut siihen.
Arkistoimmeko hakemukset ja pisteytyksen?
Miten vain, äänestyksesi olisi ollut ymmärrettävä.
Älä sano noin. -Mitä sinun olisi pitänyt tehdä?
"Nait miestäni. Tässä on palkinto."
Ei. En koskaan syyttäisi siitä.
Kyse oli vain työn laadusta. Se ei ollut niin hienoa.
Pidättekö improkomediasta? -Emme.
Pidimme kirjaa. Se on varmaan varastossa.
Laitos on niin…
Hitto. Miten sen sanoisi? Ei digitaalinen vaan…
Analoginenko?
Perkele, kyllä! Olemme niin analogisia.
Eikä, lopeta!
Mutta he… harrastavat seksiä.
Kyllä. Niin harrastavat.
Hei. -Hei.
Sinulla on pölyä…
Klassikko.
Olenko tielläsi? -Paperipuristimia.
Kuminauhoja.
John, missä muualla kuin varastossa pidettäisiin stipendikansioita?
En tiedä. -Mitä sinä teet?
Emme saa todisteita, joten katson isän tekstareita.
Hänen ei pitänyt osallistua.
Sitten näytit hänelle kirjeen. -Saimme ajan.
Milloin? -Lokakuun 20. päivä.
Niin pian. -Niinpä.
Keksi sopiva asu. Jos aiot tulla. -Totta kai hän tulee.
Laitan sen kalenteriini.
Juotko sinä?
Olutta. Kello on viisi. -Ei, kello on 16.45.
Hän avasi sen juuri.
Tyttäresi juo päivällä takiasi. Onko kiva? -Kello on viisi!
Kello on viisi jossain. Viinin aika. -Onko sinulla varaa asianajajaan?
Nämä todistavat, että kaikki suostuivat suhteeseen.
Kukaan ei kärsinyt ammatillisesti tai akateemisesti isän takia.
Kiitos. -Paitsi Lila.
Olenko minä vastuussa nyt? -Heillä on vain olettamuksia isästä.
Jos pyydät anteeksi, heillä ei ole mitään. -En. Minulla ei ole anteeksipyydettävää.
En rankaisisi oppilasta henkilökohtaisista syistä.
Älä ole itsepäinen. Pyydä anteeksi. Hän jättää kaiken.
En. Hän makasi tytön kanssa.
Teit oman osasi. -En tehnyt.
Isäsi ei olisi saanut tehdä niin. -Pyysin jo anteeksi.
Ja parin viikon päästä minua nöyryytetään julkisesti.
Joten voitko antaa olla?
Minne menet? -Joogaamaan.
Voi luoja.
Älä hiero näärännäppyäsi, kulta.
Kirjoitatko taas?
Luulin, että nukut.
Milloin saan lukea sen? -No…
Et lukenut ensimmäistä romaaniani. -Luin.
Luit varhaisen luonnoksen ja sanoit, ettei se olisi hyvä kirja.
Sitten ostit tämän talon sillä. Mitä minä tiedän?
Et ole lukenut toista. -Kielsit minua.
En tehnyt osaani Lilan kanssa.
Ymmärrä, että en tee nyt muuta -
kuin katso asioita 10, 20 tai 30 vuoden takaa.
Ymmärrätkö, kuinka vaikeaa se on tässä elämänvaiheessa?
Ymmärrän.
Jalkojani särkee.
Avokkaiden takia.
Stipendikansiot ovat varmaan toimistossani.
Se on nyt Davidin toimisto. -Mene, kun hän on poissa. Annan avaimeni.
Hän hukkuu. Laitos on kaaoksessa.
Varasto oli ihan sekaisin.
Kappas.
Vedä hiuksistani.
Kovempaa.
PROFESSORI
TUTKIELMAT
STIPENDIT
Käänne.
ENGLANNIN KIELEN LAITOS
Kyse oli vain työn laadusta.
Hyperaktiivis-impulsiivinen ADHD ja haitallinen dissosiatiivinen haaveilu -
ovat kusseet toimintakykyni.
Selvä. -Ja tulin juuri kaapista.
Onnittelut. -Olen gyneseksuaali.
Minua viehättää naisellisuus, vaikka siihen liittyisi penis.
Niin.
Kuulostaa siltä, että olet kokenut kovia.
Niin. Joten en voi palauttaa esseetä huomiseen mennessä.
Okei.
Luuletko, että voisit saada sen… Kirjoitatko sen lopulta?
Uskoisin niin.
Se olisi hienoa. Tuo se, kun voit. -Kiitos.
Selvä. Kiitos, Aaron.
Hei, Aaron.
Miten meni? -Se oli jännittävää.
Hän on erityinen tapaus. -Olin kusipää 20-vuotiaana, mutta…
Olen varma, että teit tehtävät ajoissa. -Kyllä, rouva. Niin tein.
Ai niin. Jätinkö uimapukuni teille? -Etsin sitä.
Miten Cynthia voi? -Hyvin.
Entä John?
Hän…
Loistavasti. Niin.
Nähdään jossain. Tiedekunnan kokouksessa torstaina.
En aikonut mennä.
Sinun täytyy.
En ehdi kirjoittaa. Ajattelin, että jos en mene, saan koko päivän aikaa.
Vlad, ei.
Jos haluat pysyvän viran, sinun pitää panostaa.
Sinun pitää käydä kokouksissa, liittyä komiteoihin -
ja johtaa komiteoita. Kaikkea.
Minun pitää tehdä julkaisuja, jos haluan pysyvän viran.
Ja minun pitää kirjoittaa toinen kirjani. Etkö käskenyt keskittyä?
Anteeksi, mutta sinun on tehtävä molempia.
Miten? -Keksi jotain.
Se on rankkaa, mutta kun saat sen, sinun ei tarvitse mennä minnekään.
En tiedä, haluanko jäädä jumiin tänne. Tämä on vähän liian maalla.
No…
Pahempiakin paikkoja on.
Olin matkalla toimistoosi. -Kyllä.
Koska se suosituskirje… -Brownille. Anteeksi, teen sen tänään.
Ei olisi pitänyt jättää myöhempään. Sori. -Ei hätää.
Oletko kunnossa? -Voin loistavasti.
Anteeksi.
Äiti antoi tämän. Näyttää siltä, että hän äänesti Lilaa vastaan.
Meckleburgin stipendi. Toinen ehdokas sai sen äänin 3–2.
Eli tulos oli jakautunut.
Niin hän ajattelee, mutta hänellä oli ratkaiseva ääni.
Eli hän kosti.
Ehkä, ehkä ei, mutta he voivat varmasti väittää niin.
Hänen pitää pyytää anteeksi. -Tuskin pyytää.
Hän on tyhmä. Koko juttu katoaisi, jos hän pyytäisi anteeksi.
Ja käske häntä palauttamaan kansio.
Kuka hän on?
Sain uuden ystävän.
Miten jakselet näinä päivinä?
En tiedä.
Harmittaako juttumme yhä? -Pahastuin vain valehtelusta.
Olen aikuinen, sinä olet aikuinen ja äiti on aikuinen.
Oppilaasi olivat aikuisia.
Alexis on aikuinen. Kaikki ovat. Se on näkökulmani, joten en tiedä.
Kestetään kaikki ja käyttäydytään kuin aikuiset.
Totta kai.
Älä.
Voit jättää yöpaitasi päälle. -Mene omalle puolellesi.
Esitä, että olen kollegasi. -Hiljaisuutta. Yritän nukkua.
Etkö saanut annostasi tänään? -Lopeta.
Sid sanoi, että äänesi oli ratkaiseva.
Ja sinun pitää palauttaa kansio.
David.
Hei, rouva.
Voi luoja. Mitä teet täällä?
Tulin kirjoittamaan Vladin toimistoon, mutta sitten otin melatoniinia.
Luulin, että se voisi auttaa -
siirtämään väistämätöntä todellisuuttani, mutta vain nukahdin. Mitä sinä teet?
Mitäkö teen? Lainasin kirjan Davidilta, ja minä vain tulin palauttamaan sen.
Kello viideltä aamulla.
Niin…
Voi luoja. Ei mitään.
Anteeksi, etten tullut allaspäivänä. -Ei se mitään.
Kertoiko Vlad, miksi en tullut? -Hän sanoi, että riitelitte.
Niin. Sain tietää sinä aamuna,
että hän kertoi rekrytointitoimikunnalle itsemurhayrityksestäni haastattelussaan.
Etkö tiennyt? -En.
Sinä tiesit, vai mitä?
Kaikki tietävät. Toimikunnassahan on opiskelijoita?
No…
He osallistuvat haastatteluihin, mutta älä huoli.
He pitävät mielenterveydestä. He varmaan arvostavat sinua enemmän.
Ei ole mitään siistimpää kuin toipuva tuntiopettaja,
joka heitti kerran sairaalan hoitajaa paskallaan.
Ansaitsiko hän sen?
Saanko kuulla mielipiteesi jostain?
Minusta arvostelit anteliaasti. -Mutta en niin hyvin kuin toinen.
Kun hän ei saanut stipendiä, hän jätti opinnot.
Miksei hän ottanut lainaa?
Perhe ei ollut varakas. -Oliko minun?
Vlad ja minä olemme niin veloissa, etten pysy perässä.
Anteeksi.
Oletko kunnossa? -Anteeksi.
Nämä housut ovat aika ylhäällä. Tiedät, mitä tarkoitan.
Tykkään siitä.
Muistuttaa, että siellä on jotain.
Minusta se, ettei hän saanut stipendiä, oli tekosyy.
Hän oli loukkaantunut. Ei sillä ole väliä.
Minun pitää valmistautua seurauksiin. -Tai ei.
Sitten hän tuhosi todisteet.
Katso, mitä sait minut tekemään.
John oli tilanteessasi, kun aloitimme.
Olin kokopäivätöissä. Hän oli tuntiopettaja.
Yksi kurssi, mutta hän pääsi johtoasemaan.
Miten?
John on hyvin nokkela.
Mutta ylennettiinkö hänet vai…
Sinun pitää kysyä häneltä.
Anteeksi. Tiedän, että John on monimutkainen esimerkki.
Voi ei. Kunpa Vlad naisi muita.
Et toivo sitä.
Toivon.
Ei oppilaita, koska ajat ovat muuttuneet, mutta Vlad vaikuttaa yleismaailmalliselta,
mutta hän on aika tylsä sievistelijä.
Hänen täytyy kokea asioita. Suhde voisi tehdä hänelle hyvää.
Tekisikö hän niin? -Ei.
No…
En tiedä. Ehkä.
Kiitos. -Selvä.
Hienoa, kiitos. -Tarvitset kahvia. Sano, kun riittää.
Kyllä. -Sano, kun riittää.
En näe kermaa tai mitään. Onko… -Hei.
Hei. -Tulit.
Sinun ansiostasi. -Älä.
Olen ollut itsekeskeinen viime aikoina. Hyvä, että puhuit järkeä.
Luin muuten kirjasi ensimmäisen luvun.
No? -Olen helvetin mustasukkainen.
Kaikki taitavat olla koolla. Aloitetaanko? -Hei, muru.
Hei. -Hei.
Luitte varmaan tiedekunnan tavoitteet tälle lukuvuodelle.
Onko palautetta?
Varmistan, että kaikki saivat sen. -Se oli sähköpostin liitteenä.
En saanut sähköpostia. Tämä on toinen kerta.
Entä roskapostissa? -Ei.
Sähköpostilistassa on vikaa taas.
Jos tuntiopettajat eivät saa sitä…
Tämä on ajanhukkaa. En todellakaan…
Heinänuha.
Minua hämmentää, miksi ette näe tarvetta kyseenalaistaa -
historiografisten jäännösten infestaatiota laitoksemme kielessä.
Miksemme perusta alakomiteaa? Voimme uudelleenmääritellä kielen.
Voin johtaa sitä. -Se on auttavaista. Kiitos, Vlad.
Onko vapaaehtoisia?
Minä liityn.
Hienoa. -Minäkin voisin liittyä sitten.
Selvä.
No…
Milloin tavataan? -No…
Kamala kiire, mutta olen vapaa tänään. Lyhyellä varoitusajalla.
Sopii minulle. -Sinulle sopii kaikki, Flo.
Näin on, typy. -Entä sinä?
Olen vapaa. -Minun pitää lähteä yhdeksään mennessä.
Sori. -Ei hätää, hoidamme sen loppuun.
Nähdään myöhemmin.
Varastatko vaatteitani? -Isän. Minun pitää näyttää siistiltä.
Menetkö taas ulos? -Saanko?
Palautitko kansion?
Onko tuo paitani? -Joo.
Näkikö joku sinut? -Ei.
Älä oksenna sen päälle. -Hauskaa, isä. Kyyti tuli.
Tapaatko ystävän?
Tavallaan. Olet rakas.
Olitko mustasukkainen?
Kenestä? -Lilasta.
Emmehän puhu asioista, jotka tapahtuivat 10 vuotta sitten.
Minusta se on kivaa.
Näytät kauniilta.
Varo. Välität aina liikaa ja sitten pilaat sen.
Unohdin kastella salaatit. Kastelisitko ne ennen lähtöä?
Ne ovat janoisia.
Välitän juuri sopivasti.
JOUDUN PERUMAAN, ANTEEKSI.
CYNTHIALLA ON MENOA JA MINUN TÄYTYY VAHTIA PHEETÄ.
OK
John, eikö? -Kiva, että otit yhteyttä.
Mitä juot?
Helvetin tikku.
LOHDUTUSPALKINTONI
Hän lukee kirjaani.
EN KESTÄ, KUOLEN!
ÄLÄ KUOLE
ÄLÄ KERRO MIELIPIDETTÄSI ENNEN KUIN OLET LUKENUT SEN
KERRO SITTENKIN
MITEN VAIN HALUAT!!!
MITEN TYKKÄÄT LUKEA?
AIHE: TARKISTAN TILANTEEN - SUOSITUSKIRJE?
Se ei ole hän.
Paska!
MITEN TYKKÄÄT LUKEA?
HITAASTI
TARKKAAVAISESTI…
KIINNITTÄMÄLLÄ HUOMIOTA YKSITYISKOHTIIN…
Mitä tuo tarkoittaa?
PERUSTUU JULIA MAY JONASIN KIRJAAN
Tekstitys: Anna Ruokolainen