Радий нашій співпраці.
Я теж.
-Що? -В тебе ЕНС.
-Що це? -Енергія нових стосунків.
Тільки не починай. Хочеш випити?
Однозначно.
Я поверну їх.
ВЛАДІМІР
ПОГАНА ПОВЕДІНКА
Лайло?
-Привіт. -Привіт. Що… Може, хочеш зайти?
Е-е…
-Це для мене? -Прочитайте згодом.
Саме готую Негроні. Хочеш Негроні?
-Хто там? -Вибачте.
Е-е…
Що ти там робиш?
З ким це ти говориш?
-Що це? -О, нічого.
Це вона дала тобі?
-Ні. -Дай гляну.
Ні. Ні, кажу тобі. Ні, Джоне. Нічого такого. Абсолютно!
Дай гляну…
Можна мені просто почитати?
Ні!
Ти поводишся, як навіжена.
Що ж, я піду, покрию салат сіткою від оленів.
Я розумію свою роль у кінці наших стосунків… Мамо, тут хумусом заляпано…
Однак, ваш акт відплати зруйнував мені життя.
О, з кожним словом рівень драми зростає.
Ви знали про мою фінансову ситуацію, тож перешкодивши мені отримати стипендію
Меклбурґа… ви знали, що я покину навчання. Ти казала, що не знайома з
позивачками.
Я не перешкоджала їй ні в чому. Я не перешкоджала їй взагалі.
Якщо ви не визнаєте завданої вами шкоди,
-мені доведеться поінформувати -Не визнаєте? Що це означає?
Дисциплінарний комітет про ваші дії. Чому ти збрехала мені?
Я не знаю. О, люба, у тебе ячмінь.
О, ні, це око запалюється, якщо я не сплю.
Що мені робити?
Ну, на відміну від того, що зробив тато, відплата – це справді незаконно.
О котрій ти виїхала з Корнелла?
Вночі, десь близько третьої.
Ви з подругою посварились?
Ні, я просто не по тих дівчатах, які обіймають квір-подругу в ліжку,
замість того, щоб кохатись.
Мм-гм. Мм.
Незаконно – це я сяду за ґрати?
Ні.
Ні, не тупи, мамо. Ти не сядеш за ґрати.
Але ти сказала "незаконно". Незаконно? О Боже.
Ти втратиш роботу, напевно, але я… думаю… вона просто хоче вибачення.
За що?
Ну, я не… ти перешкодила їй отримати стипендію?
Ні!
Гаразд, а це можна довести?
Так.
Які човники.
Маєш плани на вечір?
-А що? -Ти при параді. І ці човники…
Припини казати "човники".
То це для колег чи для колеги?
Досить, я зараз не в гуморі.
Я не чиняла відплати щодо Лайли.
Я тобі вірю. Ми це доведемо.
Цей твій мішок псує весь образ.
Мене компліментами засипають, коли я у цій сукні.
Жінки, я так розумію. Добре. Переказуй вітання колезі.
Він зацінить човники.
Човники.
Човник.
Розкішна сукня.
О!
Шановні пані професорки, дозвольте запросити вас на наш акапельний
-концерт у цей вечір п'ятниці. Чекаємо. -Чудово.
В наш час а капела не була трендом.
Це й досі не круто.
Але вже не ганебно. Що дуже прикро.
В цих малих є секс.
Ні, немає… насправді. Уже немає.
Мм, так. Надто часто дзвонять мамам. Ти дзвонила мамі в коледжі?
Вона не відповідала.
Я телефонувала раз на місяць і ледь витримувала розмову.
Побачимо, скільки він протримається.
Думаєш, недовго?
Усі ці амбітні письменники з великих міст думають, усе легко. А потім –
"пристебнись, Бінго, це таки пекельна робота".
Прі.
Ти очолювала відбірковий комітет Меклбурґа, пам'ятаєш рік, коли
Лайла Ґрін подавалась?
Я чула, вона – заявниця. Я боюся, вона й тебе у це втягне.
Ми подали заявки й оцінювання?
Як би ти не проголосувала, тебе можна цілком зрозуміти.
Ні… не кажи так.
А що ти мала робити? Спала з моїм чоловіком – ось і тримай.
Ні, я б ніколи не ставила це у провину. Ідеться про роботу, а робота була
слабка.
Любите імпровізації?
-Ні. -Ні.
Ми вели записи. Вони, напевно, десь у комірці.
Ця кафедра така… Чорт забирай. Що за слово – коли ти не цифровий, ти…
Аналоговий?
Бляха, так. Так. Ми жахливо аналогові.
Ну все, перестань!
А у них… є секс.
Так… в них є.
-Привіт. -О, привіт.
У тебе… смітинка у волоссі.
Класика.
Я заважаю?
Я по скріпки.
О, біп-біп! Де в нас тут гумки?
Джоне, окрім тієї комірки, де ще б могли бути папки зі стипендіями?
-Гадки не маю. -Що ви робите?
Вони не мають ділитися доказами, тож це татові скріни.
Ні… ми ж ввирішили, вона не втручається.
Але ти показала їй листа.
І ми знаємо дату слухання.
-Коли воно? -Двадцятого жовтня.
-Так скоро? -І не кажи.
Одягни на суд щось синє.
Якщо плануєш прийти.
Звісно, планує.
Запишу у свій календар.
Ти що, п'єш?
Це пиво. Уже п'ята.
Ні, ні, зараз четверта сорок п'ять.
Вона щойно відкрила.
Твоя донька п' є серед білого дня через тебе. Ти задоволений? О, десь
зараз точно п'ята. Час вина.
Вже п'ята!
Вона юристка. Ти маєш гроші на адвоката?
Слухайте, головне – це доводити, що стосунки були за згодою. І ніхто
не постраждав – ані професійно, ані академічно – через тата.
-Дякую. -Хіба що… Лайла.
О, я тепер відповідальна?
Усе, що є проти тата, – лише припущення. І якщо ти просто перепросиш у
Лайли цієї, нічого не буде.
Ні. Мені немає за що перепрошувати у неї. Я б ніколи не карала студентку з
особистих причин. Йшлось про роботу.
Не будь упертою. Якщо перепросиш, вона усе згорне.
Я не буду. Взагалі-то він спав із нею.
Але ти теж причетна.
Ні, не причетна. Твій тато не мав цього робити.
І я вже за це перепросив. І… і через кілька тижнів мене публічно
принизять. Тож, будь ласка, дай спокій.
Куди ти йдеш?
На йогу.
-О Боже. -Я візьму.
Не три ячмінець.
Ти знову пишеш?
Я думала, ти спиш.
-Даси почитати? -Ну…
Ти навіть мій перший роман не читав.
Я читав.
Ні, ти читав чернетку і сказав, що книжка з цього не вийде.
А ти її видала й придбала цей будинок, тож що я, в біса, знаю?
-Ти не читав мій другий. -Ти так веліла.
Я ніяк не причетна до Лайли.
Ти зрозумій, усе, що я роблю зараз, – це розгрібаю, що сталось десять,
двадцять, чи навіть тридцять років тому. Ти розумієш, як це важко для мене на
цьому етапі життя?
Я розумію це.
Ноги болять.
Від човників.
Папки зі стипендіями у моєму кабінеті.
Тепер це кабінет Девіда.
Зайди, як його не буде, я дам ключі.
Він тоне.
Кафедра у хаосі.
У тій його комірці суцільний жах.
Ну от і добре.
Смикни за волосся.
Сильніше.
ДЕВІД ВОТТС – ПРОФЕСОР КАФЕДРИ АНГЛІЙСЬКОЇ МОВИ Й ЛІТЕРАТУРИ
ДИПЛОМНІ РОБОТИ З ВІДЗНАКОЮ СТИПЕНДІЇ
Поворот.
РОЗДІЛ IX
Йшлося лише про роботу.
Через гіперактивно- імпульсивний розлад дефіциту уваги і дезадаптивне
дисоціативне мрійництво, мої виконавчі функції зараз в дупі.
-Гаразд. -А ще я зробив камінґаут.
Я тебе вітаю.
Я гінесексуал.
Мене приваблюють жінки, навіть якщо в них пеніси.
Так.
Це звучить ніби в тебе важкий період.
Так, тож… в мене не вийде здати роботу на завтра.
Гаразд, е-е…
Гадаєш, зможеш колись здати її пізніше?
Гадаю, так.
Чудово. Так, просто надішли, коли зможеш.
Добре, дякую.
Гаразд. Дякую, Аароне.
Привіт, Аароне.
Даруйте.
-Впорався? -О, так… я в захваті.
О, ну, він особливий кадр.
Я теж був мудаком у двадцять, але…
Але ти завжди здавав роботи вчасно.
Так, мем. Так і є.
О, я часом я не залишив свої плавки у тебе вдома?
Гм, я… я пошукаю.
Як Синтія?
Чудово.
А Джон?
Він… Добре.
Так.
Що ж, то тоді до зустрічі на, о, на факультетських зборах у четвер.
Е-е, я не збирався туди йти.
Ти маєш піти.
Я все намагаюся знайти час для письма, і знаєш, подумав: пропущу – матиму цілий
день.
Владе, ні. Хочеш постійної посади – продемонструй їм роботу. Ти маєш
ходити на всі збори, вступати в комітети, очолювати їх. Робити усе.
Так, але мені треба й публікуватися, щоб лишитись тут, і писати другу книжку.
Ти ж сама казала не відволікатися.
Вибач, але треба встигати все.
Як?
Ну, вигадай щось. Це тимчасовий біль, але коли все вдасться, уже не доведеться
нікуди йти.
Ну, я не певен, що хочу тут застрягнути. Тут надто провінційно для нас із
Синтією.
Ну…
Є значно гірші місця.
-Вітаю. Я саме йшла до вашого кабінету. -О, так.
Бо, вибачте, але лист-рекомендація.
А, для Брауна, так, я перепрошую. Я зроблю це сьогодні. Не варто було
відкладати до останнього. Моя помилка.
Взагалі не проблема.
-Усе гаразд? -Все чудово. Вибачте, вибачте.
Мама дала мені цю папку, і вона таки голосувала проти тієї Лайли.
За стипендію Меклбурґа. Голоси – три до двох за іншу кандидатку.
То розрив мінімальний.
Вона так думає, але… в неї був вирішальний голос.
То це таки відплата.
Може так, може й ні, але вони цілком можуть подати це як відплату
легесенько. Їй варто перепросити.
Навряд чи вона це зробить.
Тоді вона дурна, бо усе одразу зникло б, якби вона перепросила. І скажи їй, що
треба повернути цю папку.
Вона не дурна.
Хто це?
Е-е, новий друг.
А як ти почуваєшся?
Е-е, я не знаю.
Досі злишся через нас із мамою?
Я злюся, бо ви брехали мені. Але… я доросла.
І… ти дорослий. Мама доросла.
Твої студентки були дорослі.
Алексіс доросла. Усі навколо – дорослі. Це моє бачення. Тож, я не знаю,
досить цього ниття і поводьмося як дорослі.
Авжеж.
Не треба.
Можеш лишити футболку.
Йди… йди на свій бік ліжка.
Уяви, що я твій колега.
Тихо, будь ласка. Я стараюсь заснути.
Замала "доза" флірту?
Джоне, досить.
Сід каже, в тебе був вирішальний голос.
І що треба повернути папку.
Девіде?
О, привітик.
О Боже… Що ти тут робиш?
Прийшла писати в кабінеті Влада, але потім з'їла мелатонінові жуйки,
бо думала, це допоможе відволіктись від неминучої реальності, але лише
заснула. А що ти тут робиш?
Е-е… Що я роблю? Ам… Я… ам… позичила книжку у Девіда і… просто… прийшла
повернути.
О пів на шосту ранку?
-О, ну… -О…Боже. Забудь.
Вибач, що не прийшла до басейну.
О, пусте.
Влад пояснив вам, чому я не прийшла?
Лише, що ви посварились.
Так, дійсно. Того ранку я дізналася, що він розповів комісії з найму про мою
спробу самогубства.
На співбесіді.
О.
Ти не знала?
Ні.
Ти знала, правда?
Отже, всі знають, так? Там же й студенти в комісії?
Ам, ну, ам…
Вони присутні на співбесідах, але… не хвилюйся. Студенти "за" ментальне
здоров'я. Ти навіть зросла в їхніх очах.
Так, що може бути крутіше за викладачку в ремісії, яка якось жбурнула лайно в
санітара лікарні.
Він заслужив це?
Поділися думкою про дещо.
Ти оцінила її зависоко, на мою думку.
Так, але нижче за її конкурентку, і не отримавши стипендії, вона відрахувалась.
Гаразд, але чому вона не взяла кредит?
Вона не з багатих.
Думаєш, я не з таких? Ми з Владом в таких боргах, що в очах двоїться.
О, вибач.
Усе гаразд?
О, так, вибач. Ці штани трохи… задерлись. Ти розумієш.
Мені це навіть подобається.
Нагадує, що щось існує… в тій зоні.
Слухай, я гадаю, для неї це привід, щоб кинути виш.
Ну, їй було боляче.
Немає значення.
Я маю бути готова до всіх наслідків.
Або ні.
А потім вона знищила докази.
О, до чого ти мене довела.
Знаєш, Джон був у такому самому становищі, коли ми починали.
Ну, я – на фултаймі, він – за контрактом. Один предмет, та він все одно став
завкафедрою.
Як?
У Джона гарна хватка.
Але… Його просто підвищили чи…?
Ам, це треба у нього питати. Вибач, я знаю, Джон – це… досить складний
приклад.
О, прошу. Якби ж Влад теж спав з іншими.
Ти б не хотіла.
Ні, я хочу, я… Тобто, не зі студентками, бо часи змінилися, але Влад здається
досить… розкутим.
Мм-гм.
Та водночас такий пуританин.
-Він має відчути життя. Я вважаю, йому на -О.
Користь був би якийсь роман.
-А він? -Ні. Ні.
Ну…
Я не знаю.
Може бути.
-Дякую. -Гаразд! Декому потрібна кава. Скажеш,
коли досить.
Привіт.
-Так, кава мені необхідна. -Кажи, коли.
Гаразд.
Е-е, не бачу вершків, чогось такого.
-У нас є щось смачненьке? -Я не знаю.
-Ми ж замовляли вівсяне молоко? -Ти прийшов.
-Ну, завдяки тобі. -О, припини.
Ні, я був зациклений на собі віднедавна, тож… я вдячний, що ти мене отямила.
До речі, я… прочитав перший розділ твоєї книжки.
-І? -І я, бляха, заздрю.
-Здається, усі зібралися, тож… розпочнемо? -Кохана.
Привіт.
Я припускаю, що ви всі переглянули цілі факультету на цей навчальний рік,
тож якісь відгуки?
Треба переконатися, що всі їх отримали.
Що ж ні, насправді… Е-е, я не отримала листа. І це вже вдруге.
Вони були вкладенням до… листа.
-А спам перевірила? -Так, я перевірила спам, Девіде.
Ні, це… явно знову проблема зі списком розсилки.
Викладачі за контрактом їх не отримують, і це…
…скажімо так, не надто професійно. Це створює відчуття, що їх просто
ігнорують.
Ми зараз просто марнуємо час. Я справді не…
Може, просто відкладемо це на потім?
Алергія.
Гаразд, я щиро не розумію, чому ви не хочете розібратись із цим засиллям
історіографічних артефактів у мові нашої кафедри.
Чому б не створити підкомітет? Справді варто переозначити мову. Я, я очолю.
Це дуже доречно. Дякую, Владе.
Що ж, є добровольці?
Ам, я можу.
Чудово.
-Що ж, я також приєднаюсь. -Добре.
Е-е, тож…
Знайдімо час для зустрічі.
У мене повний завал, але сьогодні ввечері я вільний. Надто скоро. Я знаю.
Сьогодні? Я готова.
О, ти в нас на все готова.
Тобі видніше.
А ти?
Ам… Я також прийду.
Але я мушу піти до дев'ятої. Шкода.
-О. -Без проблем. Ми швидко розберемося.
Гаразд, до зустрічі.
Ти що, крадеш мій одяг?
Татів. Треба щось стильне.
М-м. Знову ідеш кудись?
Це заборонено?
А ти… повернула папку?
-Це моя сорочка? -Так.
І ніхто не бачив?
Ні.
-Тільки не заблюй її, гаразд? -Дотепно, тату.
Таксі вже тут.
А ти?
Ти зустрічаєшся з другом?
Типу того. Люблю тебе.
Ти ревнувала?
-До кого? -До Лайли.
Ми ж ніби не говоримо про те, що сталось десять років тому.
Гадаю, це класно.
Ти дуже гарна.
Обережно. Ти надто стараєшся, а потім усе псуєш.
О, я забув полити салат. Поллєш його перед виходом?
Ага.
Він там сохне.
Я стараюсь, скільки треба.
ВЛАДІМІР: МУШУ СКАСУВАТИ СЬОГОДНІШНЮ ЗУСТРІЧ. ВИБАЧТЕ.
У СИНТІЇ ПЛАНИ, І Я МАЮ ЛИШИТИСЯ З ФІ.
ФЛОРЕНС: ОК
Джоне?
Радий бачити.
Що питимеш?
Е-е…
Ау!
Клята скалка.
ВЛАДІМІР: МІЙ УТІШЛИВИЙ ПРИЗ
Він читає мою книжку.
ДО ВЛАДІМІРА: БОЖЕ, Я ВМИРАЮ!!!
ВЛАДІМІР: НЕ ВМИРАЙ МЕНІ ТАМ
НЕ КАЖИ МЕНІ, ЩО ДУМАЄШ, ДОКИ НЕ ДОЧИТАЄШ!
АБО КАЖИ, ВЛАСНЕ
ЯК ХОЧЕШ!!!
ЯК ТИ ЛЮБИШ ЧИТАТИ?
ВЛАДІМІР
ЕДВІНА ТЕМА: МІЙ РЕКОМЕНДАЦІЙНИЙ ЛИСТ?
Це не він.
Бляха!
ЯК ТИ ЛЮБИШ ЧИТАТИ?
ВЛАДІМІР: ПОВІЛЬНО
УВАЖНО...
ПОМІЧАЮЧИ ДЕТАЛІ...
ВЛАДІМІР
Що це означає?