Jsem oblíbená profesorka.
Vím, že si to myslíš…
Viděla jsi vůbec někdy moje hodnocení?
Hele, pojďme se projít, můžeme se spolu projít?
Vždycky jsem cítila začátek vzteku ve vagíně. Divím se, že se to v literatuře
nezmiňuje častěji.
Spoustě studentů prostě vadí, že ses neozvala víc proti Johnovi.
Jak to neozvala?
Viděli vás na veřejnosti.
Je to můj manžel.
To spojení začíná být pro studenty obtížné.
Cože?
-A i pro katedru. -Pro koho?
Je to pro ně nepříjemné.
-Jo, a jak? -Chováš se nepředvídatelně.
Nemůžete mě jen tak vyhodit, je to proces, mám definitivu.
Žádáme tě, abys sama odstoupila do konce týdne. A jestli ne…
To neudělám.
A když ne, můžeme ti od příštího týdne nařídit do konce roku dovolenou.
To bychom ale nechtěli.
To neudělám.
Kdo by za mě vzal třídy? Jsme uprostřed semestru.
Cynthia má o tom tématu dobrý přehled.
To kvůli té složce?
-Jaké složce? -Nejde o tu složku, ale…
Tak o co?
Bude pro tebe lepší, když odstoupíš dobrovolně.
Proč?
Protože, když ti nařídíme dovolenou, stížnosti už budou oficiální.
Vážně?
Ano.
Tak jestli to uděláš, Davide, nemysli si, že bych ještě vůbec někdy v životě
přemýšlela o tom, že bych tě
ještě opíchala.
-Cože? -To je naprosto v pořádku.
-Vážně? -Ano. Tohle vůbec nemám v úmyslu.
-Nemáš? -Ne.
Tak díky, Davide.
Tak ti vážně hrozně děkuju.
Omlouvám se. Co?
Já ne… Já nevím.
Je šílená.
PROTOŽE JE TO HOŘKÉ A PROTOŽE JE TO MOJE SRDCE
Neozvala jsem se? Jistě, že jsem se mohla ozvat.
Promiňte, madam. V kampusu se kouřit nesmí.
Copak to nechápou? Mohla jsem být feministická hrdinka, kdybych chtěla.
-Od kdy? -Tři roky.
Mohla jsem se ozývat po celém kampusu. Zástupy zbožňujících, oslnivých
mladých lidí by nade mnou slintaly, když jsem se svůdně ozvala.
Madam.
Ale to je proti mým zásadám. Nechci nést odpovědnost za chování svého muže.
Típnete tu cigaretu?
Já jsem jenom já. Nic špatného jsem neudělala.
Ukažte mi průkaz.
No, díky za poklonu, ale já nejsem studentka, jsem profesorka.
Jo, to mi došlo. Odmítáte?
Tak jo. No, dobře, típnu to, ano? A je tu někde koš? Já totiž odpadky neodhazuju.
Vaši průkazku.
Proč? Co uděláte? Zakážete mi učit?
Ne, madam. Dostanete obsílku.
Cože?
Dále!
Zdravím.
Ahoj.
Asi vás ruším.
Pardon, už jste to slyšel.
Jako co?
Ale nic. Ne, nic, přišel jste… chcete mi něco říct.
Jo, jo, ne, jsem jen na cestě do třídy a…
Já se zeptám: četla jste už Susie Boytovou?
„Milovaná a chybí nám?“ O můj bože.
Jo, zrovna teď to čtu. Na takový hlas jsem nenarazil už fakt hodně
dlouho.
Jo, no, když jsem to četla, říkala jsem si: Jak to, že to je nabité emocemi, a
zábavné a dobré současně?
Jo, přesně. Lepší knihu jsem nečetl fakt dlouho.
Jistě, že si myslí, že je lepší, než ta moje, taky, že je. Věřím ve
šlechetnost, obdiv, a fanouškovství.
A tu vaši.
-Co? -A i tu vaši.
Tohle říkáte všem autorům.
Jste v pohodě?
-Co? -No, jen že vypadáte… nevím.
Tak trochu nešťastně.
Bože. A já myslela, jak dobře to skrývám.
Neumíte skrývat nic.
-Ne? -Jste čitelná.
Je to překrásné.
Můžu vás obejmout?
Jistě.
Děkuju.
Jste moc laskavý.
Vezmu tě pryč.
Pane profesore Vladinski?
Tak zatím.
Jo.
Nemůžou mi přece jen tak z ničeho nic nařídit dovolenou.
Hele, taky mě to štve, ale snaž se to vidět jako příležitost. Pořád ti
půjde plat.
Tohle ne.
Ne? Hnědý oblek i kravata?
Ještě aviatorky a můžu pak lítat nad polem?
Přestaň vtipkovat.
Musím vtipkovat, jinak bych se z toho do prdele vážně zbláznil.
Nemůžou mi vzít práci, když jsem jim nic neprovedla.
Vyřešíme to až po tom slyšení.
Ne, ne, nebudu tady jen sedět jako, jako pecka.
Tak jo.
To je Lilino písmo?
Mám kopie. Tohle spálit nemůžeš.
Dáš mi to?
Alexis dorazí za hodinu.
Vážně?
Vytáhnem těžkej kalibr.
Vy už jste zase spolu?
Ale my se nikdy nerozešly.
No. Nemohla jsi mi třeba říct, že přijede? Nemám zrovna náladu teď
někoho bavit.
Mami, jeden z důvodů, proč jste si s Alexis nesedly, je, že když přijde,
vždycky se chováš jako ženuška z 50. let. Nemusíš ji bavit.
Sedly jsme si spolu.
-Tak co? -Co jinou kravatu?
Chci být sám sebou.
Co si vezmeš ty?
-Já nejsem ženuška z 50. let. -Promiň. Co si vezmeš?
Já netuším.
Mami, dojem je důležitej. Jestli ty stížnosti zamítnou, pak zmizí i tvoje
problémy.
A co když je nezamítnou?
Prodáme dům, pojedeme do Mexika a ať jdou do hajzlu.
Ať jdou do hajzlu.
Potřebují mě tady.
Ne, když nebudeš učit.
Já hodlám učit, Johne. Tohle musím s někým probrat.
Mami, ne, nic nedělej, Prosím, prosím.
Každý rok pořádá rektor univerzity akci pro studenty ekonomických oborů.
Lynn ráda říká, že jsou náležitě obdarováni.
Díky.
Lynn!
-Ahoj. -Co tady děláš?
Tahle akce je pro studenty ekonomiky, kteří univerzitě opravdu pomáhají.
Slyšelas o té nařízené dovolené?
O tom zrovna teď nemůžu mluvit.
Nemůžeš požádat o pomoct Stevena?
Ne.
Je správné, aby mě potrestali za Johnovy chyby?
Steve musí chránit univerzitu obecně.
Lynn, teď máš možnost vyjádřit svůj názor.
Vždyť máš doktorát ze středověké filozofie a jen tu bavíš lidi
jako ženuška z 50. let. Protože to jediné, na čem ti v životě opravdu
záleží, je to, aby tě uznávali chlapi.
No, když jsem taková nula, tak proč mě žádáš o pomoc?
-Madam… -Ne, Lynn mi dovolila použít její záchod.
KŮŽE $981
Jsem toho názoru, že když narazíte na omamnou látku, měli byste si vzít
aspoň jednu.
Kvůli apokalypse.
To mi vyrobila Sid, když jí bylo deset let.
Sid?
Co je?
Nic.
Uteč se mnou.
Brouku, držela jsi někdy v ruce nůž?
Jsou krásně nakrájený.
Dobré ráno.
-Dobré ráno. -Jsou krásný.
Dobré ráno, Sidney.
Dobré ráno.
Nakrmil vás včera večer někdo?
Jo jo, objednaly jsme si. Vím, že jsem vás tu překvapila, zaskočila?
Pomoc.
Můžeš říct obojí.
…Svou návštěvou. No a moje matka by zuřila.
Ne, ne, no, díky, že to říkáš, ale ne.
Ty musí být nadrobno, brouku.
Vždyť taky jsou.
-Ne, menší. -Prý jsi nás přišla zachránit.
Jen jsem nabídla radu. A morální podporu.
Slyšela jsi, že po mě chtějí, abych se vzdala definitivy?
Ano.
A ona mi řekla, ať až do slyšení nic nedělám.
To je dobře. V tom má pravdu.
Poslechněte dceru, je dobrá právnička.
A neboj, nebudeme tě tu dlouho otravovat.
Mě neotravujete.
Hned po slyšení se zase vrátíme do města.
Spolu?
-Ano. -Zase se k ní stěhuješ?
Proč to řešíš před ní?
Neprokázala jsi, že jsi připravená na vztah, který chce.
Mami, nemluv, jako by tu Alexis nebyla.
To neva. Sid ví, na co je připravená.
-Poslyš, vím dobře, jaké to je, když ti je -Díky.
35.
Cože?
Ale vážně si myslíš, že je připravená být rodič? Stěží se postará sama o sebe.
Cos jí řekla, zlato?
Já, já, ne… jen jsem řekla, že se na to spolu chystáme. Mami, musíš s tím
přestat.
Zlato, to je naše věc.
Budete jen třít bídu s nouzí. Sid ani nemá práci.
Teď mě čeká pět pohovorů.
Ve městě?
Ano. Tam je můj život.
Proč mi vůbec nikdy nic neříkáš?
Protože nepotřebuju tvý svolení ke všemu, co dělám. Jsem už dospělá.
Jo, ale nechováš se tak.
Proč jsi na mě tak zlá?
Měla byste s dcerou mluvit víc uctivě.
-Ne, díky. Ne, díky. -Holky, co se tu děje?
Neříkej mi „holka“, jsem její matka. Kde jsi včera byl?
S kamarádem.
Ty nechceš, abych byla dospělá. Chceš, abych na tobě byla závislá, abys měla
pocit, že k něčemu jsi.
To ty jsi tu zlá.
Proč jsi podrážděná?
Nechci o tom mluvit. Stejně za tohle všechno můžeš ty.
Za co všechno?
Chtějí po mě, abych se vzdala své kariéry.
Páni, ty jsi mimo. A víš co? Máš recht.
-Nemluvme o tom. -Nemluvme.
Jo. Ježíši Kriste. Víš, zaprvé, mohla jsi proti mě říct cokoli, ale rozhodla
ses to neudělat.
No promiň?
Máš svobodnou vůli. Rozhodni se.
Já, já, já, já nevěřím, že…
Zadruhé, dohodli jsme se jen kvůli tobě.
To ty jsi těmhle sračkám otevřela dveře.
Takže, kdybych byla já ta přísná ženuška, pak…
Byl to tvůj nápad.
Ne, ne. Dohodli jsme se na tom spolu. Nechtěli jsme konvenční manželství.
Byli jsme radikální, stáli proti establishmentu. Nechtěli jsme přijmout
-status quo. -Jo, mohlo to být jinak.
To jsi možná chtěla ty.
Já jsem mimo.
Ty jsi mimo. Ne, to je ta největší blbost, kterou jsem kdy slyšela.
Neopíchals všechny kolem? Tys tohle dělal ještě dřív, než jsme se dohodli.
Proto jsem to do prdele navrhla kurva jako první.
Poslouchej…
Já do žádnýho Mexika nepojedu.
Vždycky jsi pro mě byla ta nejdůležitější.
To je lež.
-Myslím to vážně. -Johne.
Ne, já si neprotiřečím. Jsem s tebou, protože to chci.
Kéž bys mohla říct totéž.
Takovej manipulativní hajzl.
Vladimíre,
zdravím. Omlouvám se, ale ten oběd musíme přesunout.
Ten den musím udělat něco pro Johna.
Těšil jsem se. Ale není problém.
Jak napsal T.S. Elliot: „Takhle skončí svět. Ne bouchnutím, ale s NP.“
FRANCOUZSKÁ BOULANGERIE
Když nemůžu mít práci, nemůžu mít dceru, a nemůžu mít muže, jehož miluju,
tak aspoň můžu udělat něco slušného.
-Zdravím. -To jako vážně? Hned zmizte.
Chci vám něco říct.
Ne, to už tu bylo. Běžte pryč.
Zlato, přišla jsem vám jen říct, že ten příběh byl podle mě vážně báječný.
Co to je?
To, to je z vašeho Substacku.
Kterým mě chcete očernit.
Myslím to vážně. Lilo, skutečně mě to zasáhlo. Je v tom upřímnost, kterou
obdivuju. Velmi velmi dobré. Opravdu.
Já ten případ nestáhnu.
Ne, proto vám to neříkám.
A zamítla jste mi to stýpko.
To jsem neudělala.
Slíbila jste mi ho.
Ne, neslíbila.
Řekla jste mi, že jsem nejlepší kandidát.
A to jste byla, ale pak jste zpychla a zpohodlněla a tu žádost jste prostě
odflinkla.
Já nejsem líná.
Ale umíte být. Ta práce nebyla dost dobrá a vy jste se ani nesnažila.
Poslouchejte, Lilo, koho to sakra zajímá? Všichni ti, kteří jsou tak brzo úspěšní?
Většinou se z nich stanou nudní lidé, kteří v 25ti pak už ničeho nedosáhnou.
Vy máte celý život před sebou.
Nemusela jste být skvělá na střední, na vysoké nebo ve dvaceti.
Můžete dělat chyby, klidně píchat profesora. Život není o dokonalosti,
když jste mladá, je o tom udržet se na tý skále, ať už se vás z ní
snaží srazit dolů kdokoli.
Nechtějte být bezvýznamná, než si prožijete život. Bezvýznamná
budete velmi brzo, věřte mi.
Takže, přátelé, přátelé, ticho, ticho. Vážím si vaší oddanosti k výboru,
ale kolik času na tom chceme strávit? Matka volala děkanovi, pořád píše i mně.
Chce, abychom dali dceři vyznamenání, tak to udělejme.
Ale to přece nejde.
-Ale to se… -Ne, to ne.
Já chci jen oznámit, že jsem zvážila vaše doporučení.
Svou další přednášku povedu jako veřejné fórum. Zodpovím otázky všech
studentů, včetně těch na mé manželství zítra ve 3.
Myslím, že to není pro studenty to nejlepší.
Ty určitě, Florence, protože mě nesnášíš.
To není pravda.
Zlato, souhlasím s Flo, tohle je nepředvídatelné.
Chtějí, abych se ozvala, no, tak se ozvu.
A jakou čekáš reakci?
Uvidí, že jsem otevřená kniha
a pochopí to.
Promiňte, podle mě by studenti takové věci s učiteli vůbec rozebírat
neměli. Vím, že máte zázemí, ale tohle je generační. Oni o tom prostě
přemýšlejí vážně úplně jinak.
Tak jim nabídnu svůj pohled.
A to je dobrý nápad.
Vážně, vždyť studenti chtějí, abychom byli skuteční, to jsem zjistil já.
-Co je? -Chtějí, abyste byl skutečný?
My… My všichni.
Ne. Chtějí skutečnou literární celebritu, v cool bundě. Žádnou kariérní
profesorku. Všichni jsme bývali jako vy. Víme, co se změní.
Trochu kruté, Davide.
No, já to fórum udělám, ať se vám to líbí, nebo ne, a všichni jste zváni.
Já jsem na dermatologii.
Tvůj problém.
Musíte mi prominout, že jsem se k případu proti mému muži neozvala už dřív.
Bylo to… Nevěděla jsem prostě, jak nejlépe postupovat.
Chtěla jsem vám dát možnost napsat své otázky anonymně, takže
vám za ně moc děkuju, ale pokud má někdo potřebu vystoupit osobně, pak
jsem připravená ho ihned vyslechnout.
Tak to jsem zvědavá.
První otázka je…
Souhlasíte, že to, co váš muž dělal, bylo špatné?
Musíte pochopit, že já jsem naprosto jiná generace.
Když jsem dospívala, učili mě, že panenství je na mně to
nejdůležitější. Důležitější, než mozek nebo duše.
Stigmatizujeme sex tím, že ženám říkáme, že je to bude bolet.
Byly to však konsenzuální vztahy. Takže, když řeknu, že John dělal něco špatného,
říkám tím, že ty ženy trpěly, protože měly konsenzuální sex a to mi není vůbec
příjemné.
Další otázka je…
Věděla jste o těch aférách?
Jen matně.
Ale naprosto upřímně,
měli jsme manželskou dohodu.
Jakou dohodu myslíte? Jako otevřené manželství?
Dá se to tak říct.
Jako polyamorii?
No…
Mohla by to být polyamorie. Nebyla, ale
mohla by.
Ano, Aarone?
-Co si myslíte o komperzi? -Co to je?
To je dobrý pocit z toho, že váš partner je spokojený v jiném vztahu.
No, tak ten já nemám.
Jak řešíte žárlivost?
Žárlivost?
Žárlivost může být příležitost.
Pardon, ale vztahy vašeho muže jsou o nerovnováze moci, nejsou to vztahy
dospělých rovnocenných lidí.
Kdy jsou dva lidé rovnocenní?
Nejste snad dospělí, nedokáže se prostě sami rozhodnout?
Vím, že to zní jako otřepaná fráze, ale vážně to byla jiná doba.
Řekla bych, že v minulosti se milostné aféry se všemi různými lidmi,
kdy vás někteří pozvedli, po jiných vám zůstaly modřiny, myslím emocionální,
samozřejmě. Takové vztahy se přece braly jako
zábavné.
Takže, když student kvůli učiteli trpí, je to zábava?
To ona netvrdí.
Tak co teda tvrdí?
No, co bys asi řekl?
Jen hledám klíče.
Dnes jsem měla to fórum.
-A? -Já ti nevím.
Budeš v pohodě. Hezky krůček po krůčku.
Kam jdeš?
-Za přítelem. -Kdo je ten přítel?
Teď jsi venku každý večer.
Nikdo.
Pomáhá to.
Co pomáhá?
Inspirace.
Můžeš přijít ke mně? Zítra v 10 ráno?
-Ahoj. -Ahoj.
Pojď dál.
Tudy.
Netušila jsem, že to bude skupinový sraz.
A že zrovna v sobotu.
Myslel jsem, že to je lepší, než na kampusu.
Dobře.
Koblihu s polevou?
Ne.
Tak snad pojďme k věci, je to totiž neskutečně trapný.
Děkuju.
S radostí ti oznamuji, že ti nebude nařízena dovolená.
Nádhera.
Tak to je skvělé.
Ale katedra rozhodla, že musíš být pod dohledem.
Co, co znamená „pod dohledem“?
Výuku budeme monitorovat.
Kým myslíš to „my“?
-Já si vezmu Ženy v americké fikci. -Dobrá.
A já zase seminář.
A co jako s tím?
Budem si psát poznámky.
Je to jen pro formu.
Je to zodpovědné.
A pak to každé dva týdny zhodnotíme.
Zhodnotíme co?
To, jestli učíš v souladu se všemi cíli naší katedry.
Takže vy budete každé dva týdny hodnotit, jestli já učím nebo neučím v souladu s
vašimi vytýčenými cíli?
Je to formalita.
Bezpečnostní opatření. Studenti se musí cítit bezpečně.
Někteří žádají tvé odvolání.
Jiní zase aby jsi zůstala, tohleto je tedy kompromis.
Abyste je uklidnili.
Jo.
Rozhodují oni.
No!
Děkuju za novinky.
Můžu poprosit, abyste si to nechali jen pro sebe?
Jistě.
Děkuju.
Seď!
Velký den je tu.
Jo, to je.
-Jak se cítíš? -Fajn.
S Alexis a Sid si někde dáme snídani a nevím, probereme
strategii keců.
Chceš jít taky, nebo se sejdeme až tam?
Sejdeme se tam.
Chci tě tam mít.
Já vím. Přijdu.
Určitě?
Johne, to slyšení není jediná cesta, jak se z toho průšvihu dostat. Mám svoje
důvody proč tam být.
Tak jo.
Přijde Cynthia?
Která je Cynthia?
Jsem rád, že jste si to rozmyslela.
Připravený?
Stopro.
Láska moje.