Я улюблена професорка студентів.
Знаю, ти так почуваєшся.
Ви колись дивилися мої оцінки?
Прогуляймося.
Ми можемо прогулятися?
Я завжди відчувала, що гнів походить з моєї піхви,
і дивно, що в літературі про це йдеться рідко.
Багатьом студентам незручно, що ти не виступила проти Джона.
Не виступила?
Тебе бачили з ним на людях.
Він мій чоловік.
Ця асоціація стає складною для студентів.
-Що? -І викладачів.
Кого?
-Їм з тобою незручно. -Яким чином?
Твоя поведінка хаотична.
Ви не можете мене звільнити. Є процес. У мене є посада.
Ми просимо добровільно піти до кінця тижня.
А я не піду.
Тоді ми з наступного тижня відправимо тебе в адміністративну відпустку.
Ми б цього не воліли.
А хто викладатиме? Середина семестру.
Синтія добре обізнана у твоїй темі.
-Це через файл? -Файл?
-Це не через файл, але… -Але що?
Тобі буде краще добровільно піти.
Чому?
Для адміністративної відпустки доведеться оформити скарги на тебе.
-Справді? -Так.
Девіде, якщо ти це зробиш,
я більше ніколи не буду навіть думати про те, щоб ще колись тебе трахнути.
Що?
І це цілком чудово.
-Он як? -Так.
Мене це не цікавить.
Ні?
Ні.
Ну дякую, Девіде.
Дякую, бляха, від усього серця.
Даруй, що?
Я не знаю.
Вона неуважна.
ОДЕРЖИМІСТЬ ПРОФЕСОРОМ В.
БО ЦЕ ГІРКО, І БО ЦЕ МОЄ СЕРЦЕ
Не виступила? Звісно, я могла виступити.
Даруйте, пані. Палити в кампусі заборонено.
Вони не розуміють?
Я б могла стати героїнею-феміністкою, якби захотіла.
Відколи?
Вже три роки.
Я могла виступати по всьому кампусу.
Обожнювання натовпів молоді,
яка пускає слину, коли я соковито висловлююся.
-Пані? -Але це проти моїх принципів.
Я не маю відповідати за поведінку мого чоловіка.
-Ви загасите сигарету? -Я сама по собі.
Я нічого поганого не зробила.
Можна ваші документи?
Дякую за комплімент, але я не студентка. Я професорка.
Так, я зрозуміла. Ви чините опір?
Гаразд. Я загасила, ясно?
Де мені знайти смітник? Бо я не смічу.
Ваші документи.
Що ви зробите? Відстороните мене від навчання?
Ні, пані. Я виписую вам повістку.
Що?
Заходьте.
Привіт.
О, привіт.
Я невчасно?
Вибач, ти чув.
Що чув?
Ні, нічого.
Ти прийшов поговорити зі мною.
Так, ні. Я йшов на своє заняття…
Я хотів спитати, ти читала Сюзі Бойт?
«Любити й сумувати»? Боже мій.
Я щойно почав цю книгу!
Давно не зустрічав подібний голос.
Коли я її читала, думала, як вона може бути такою емоційною, смішною
і водночас хорошою?
Так, точно.
Це найкраща книга, яку я читав останнім часом.
Звісно, він вважає її кращою за мою. Вона і є краща.
Я вірю в захоплення, щедрість, фанатство.
Вона — і ще твоя.
Що?
Вона — і твоя.
Ти так кажеш усім письменникам.
Усе гаразд?
Що?
Ти здаєшся… не знаю.
Трохи безпорадною.
Боже. Я думала, я це добре приховую.
-Ти нічого не приховуєш. -Ні?
Ти просвічуєш наскрізь.
Це прекрасно.
-Можна тебе трохи обійняти? -Авжеж.
Дякую.
Дякую за твою доброту.
Я тебе заберу.
Професоре Владінскі?
Ще побачимося.
Так.
Вони не можуть просто постановити, що я іду в адміністративну відпустку.
Я такий само злий, але розглянь це як можливість.
Тобі платитимуть.
Не годиться.
Ні? Коричневий костюм, коричнева краватка.
Вдягнути пару «авіаторів» і не підходити до дітей?
Не жартуй так.
Я мушу. Це єдине, що я можу зробити, щоб не втратити розум.
Мене не мають права усунути, бо я нічого не зробила.
Розберемося після слухання.
Ні, я не сидітиму склавши руки й не прийматиму це як тюхтійка.
Гаразд.
Це написала Лайла?
У мене скани. Не думай, що можеш це спалити.
Можна взяти?
Алексіс приїде за годину.
Правда?
Важка артилерія.
Ви з Алексіс знову разом?
Ми й не розходилися.
Не могла сказати, що вона приїде?
Я зараз не в настрої розважати.
Мамо, ви з Алексіс тому ніколи й не ладнали,
що ти влаштовуєш велике шоу, як домогосподарка 1950-х, до її приходу.
Не треба розважати.
Що скажеш?
Може, іншу краватку?
Я хочу одягатися як люблю.
А ти що вдягнеш?
Я не домогосподарка 1950-х.
Ну вибач.
-Що вдягнеш? -Я не знаю.
Мамо, вигляд важливий.
Якщо скарги відхилять, багато проблем зникнуть.
А якщо їх не відхилять?
Продамо дім, переїдемо в Мексику, і пішли всі на хрін.
Пішли всі інші на хрін.
Я потрібна тут.
Ні, якщо не викладаєш.
Джоне, я викладатиму.
Я маю про це з деким поговорити.
Мамо, нічого не роби. Будь ласка.
Щороку президент коледжу проводить захід для випускників бізнес-школи.
Лінн любить казати, що вони «забезпечені належним чином».
Дякую.
Лінн.
Привіт.
Що ти тут робиш?
Ця подія для випускників бізнесу,
справжніх людей, які допомагають коледжу по-справжньому.
-Чула про адміністративну відпустку? -Не можу зараз про це.
-Можеш попросити Стіва втрутитися? -Ні.
Думаєш, правильно, що мене карають за дії Джона?
Стів турбується про коледж загалом.
Лінн, це твій шанс зайняти позицію.
Ти докторка середньовічної філософії,
а тільки те й робиш, що розважаєш, як домогосподарка 1950-х.
Єдине, що для тебе в житті значило —
щоб тебе схвалювали чоловіки.
Якщо я така нікчема, чому ти просиш моєї допомоги?
Лінн?
-Пані. -Лінн дозволила мені в її туалет.
ШКІРА 981 $.
КЛОНАЗЕПАМ 2 МГ ТАБЛЕТКИ
Я думаю, якщо бачиш контрольований препарат,
завжди варто взяти принаймні пігулку…
на випадок апокаліпсиса.
Сід зробила це для мене, коли їй було десять.
Сід?
Що таке?
Нічого.
Тікай разом зі мною.
Люба, ти колись тримала ніж у руках?
-Перець нарізаний чудово. -Доброго ранку.
Доброго ранку.
-Доброго ранку, Сідні. -Доброго ранку.
Вас… хтось погодував учора?
Так. Ми замовили.
Я так раптово… «Раптово» чи «раптом»? Допоможи.
Можна і так, і так.
…приїхала. Моя мама теж розлютилася б.
Ні. Дякую, що ти так кажеш, але ні.
-Люба, це треба дрібно. -Я так і роблю.
-Менше. -Я чула, ти приїхала рятувати нас.
Я пропоную поради і трохи моральної підтримки.
Ти чула, що мене попросили відмовитися від моєї посади?
Так.
І вона сказала нічого не робити до слухання.
Це добре.
Вона має рацію.
Послухайте дочку. Вона дуже хороша юристка.
Не хвилюйся, ми недовго докучатимемо.
-Ніхто мені не докучає. -Ми поїдемо в місто одразу після.
Разом?
Так.
-Ти повертаєшся до неї? -Чому ти так кажеш «вона»?
Не думаю, що ти готова до стосунків, які вона хоче.
Годі говорити, ніби Алексіс не тут.
Нічого. Я думаю, Сід знає, до чого готова.
Слухай, я знаю, як це — бути 35-річною жінкою.
-Що? -Думаєш, вона готова на співбатьківство?
Вона ледве сама про себе дбає.
Люба, що ти їй сказала?
Я… Ні. Я лише сказала, що ми, можливо, готуватимемося до процесу.
-Мамо, припини. -Це наша справа.
Ти рахуватимеш яйця. У неї навіть роботи немає.
Мені призначено п'ять співбесід.
У місті?
Так. Там моє життя.
Ти мені нічого не розповідала.
Мені не потрібна твоя згода на все. Я доросла.
-За твоєю поведінкою не скажеш. -Чому ти така зла?
Вам варто поважати свою дочку.
Ні, дякую.
Народ, що тут таке?
Я тобі не «народ» — я її мати. Де ти був учора?
Бачився з другом.
Ти не хочеш, щоб я була дорослою.
Хочеш, щоб я від тебе залежала, щоб тобі здавалося, що ти маєш значення.
Це ти зла.
Чому ти така заведена?
Не хочу про це говорити. Я б не була в цьому становищі, якби не ти.
У якому становищі?
Мене просять покинути свою кар'єру.
Ти пропаща. Твоя правда. Давай про це не говорити.
-Так, давай. -Так.
Господи.
По-перше, ти могла виступити проти мене,
чи що там ти хотіла, але не стала.
-Даруй? -У тебе є свобода волі.
Роби свій вибір.
Повірити не можу…
По-друге, ми дійшли угоди через тебе.
Це ти відчинила двері і пустила все це.
Кажеш, якби я була трохи суворішою дружиною…
Я кажу, що це твоя ідея.
Ні. Ми дійшли угоди разом. Ми не хотіли традиційного шлюбу.
Ми були добрими радикалами-антисистемниками.
Не мирилися зі статусом-кво.
-Може, ти цього хотіла. -Я пропаща…
«Ти пропаща».
Ні, це найбільша маячня, яку я чула в житті.
Ти не хотів трахатися?
Це ти трахав усіх поспіль ще до нашої угоди.
Тому я й запропонувала цю кляту угоду!
Слухай…
Я не переїду в Мексику.
Ти завжди була найважливіша людина в моєму житті.
Яка брехня.
-Ні, я серйозно. -Джоне.
Я серйозно, і я не конфліктую з собою.
Я з тобою, бо хочу бути з тобою.
Хотів би я, щоб це було взаємно.
Маніпулятивний виродок.
КОМУ: ВЛАДІМІР
ПРИВІТ. ВИБАЧ, АЛЕ ДОВЕДЕТЬСЯ ЗНАЙТИ ІНШИЙ ЧАС ПООБДАТИ.
Я МАЮ ТОГО ДНЯ ЗРОБИТИ ДЕЩО ДЛЯ ДЖОНА.
ВЛАДІМІР А Я СПОДІВАВСЯ
АЛЕ БП
Т. С. Еліот писав, що так настає кінець світу.
Не з гуркотом, а з «БП».
ФРАНЦУЗЬКА БУЛОЧНА
Якщо я не можу мати роботу,
не можу мати мою дочку
і не можу мати… чоловіка, якого кохаю,
принаймні я можу зробити щось гідне.
Гей.
Та ти знущаєшся?
Простір.
Я хочу дещо сказати.
Ні, ми це проїхали. Назад.
Сонечко, я хотіла сказати, що ця історія дійсно блискуча, на мою думку.
Що це?
З твого Substack.
Яким ти хочеш мене очорнити.
Я серйозно, Лайло. Вона мене зворушила.
Тут є чесність, якою я захоплююся.
Це дуже добре. Справді.
Я не відкличу звинувачення.
Ні, я це кажу не тому.
-Через тебе я не мала стипендії. -Не думаю.
Ти мені її обіцяла.
Не обіцяла.
Казала, я найсильніша кандидатка.
Була, але стала зухвалою і ледачою.
Ти мало працювала над конкурсом.
-Я не ледача. -Буваєш.
Робота була недостатньо сильною, ти мало старалася.
Послухай мене, Лайло. Кому яка різниця?
Знаєш людей, яким одразу все вдається?
Зазвичай вони стають нудними,
і їхні найбільші досягнення закінчуються у 25 років.
У тебе все життя попереду.
Не обов'язково бути класною в школі, у коледжі, у 20 років.
Ти можеш помилятися. Можеш трахнути професора.
У житті не головне досягти успіху в юності.
Головне — видертися на кляту скелю,
хай хто чи що намагається тебе зіштовхнути.
Не роби себе незначною, поки не доживеш життя.
Скоро ти й так станеш незначною. Повір мені.
Добре, народ.
Я ціную вашу відданість комітету,
але скільки ми на це марнуватимемо час?
Мати подзвонила декану. Вона мені пише.
Вона хоче похвальну грамоту дитині, тож давайте її дамо.
Він взагалі не заслуговує.
Чекайте. Хто це?
Я взяла до уваги вашу рекомендацію.
Планую зробити з наступної лекції публічний форум.
Я відповім на всі запитання студентів про мій шлюб
завтра о 15:00.
Не думаю, що так буде краще для студентів.
Звісно, не думаєш, Флоренс. Ти ж моя заклята подруга.
Неправда.
Я згоден з Фло. Це буде непередбачувано.
Вони хочуть, щоб я висловилася, і я висловлюся.
Якого результату ти очікуєш?
Вони побачать, що я відкрита книга, і зрозуміють мене.
Вибач, не думаю, що студентам варто
говорити з викладачами про такі речі.
Я знаю, у тебе добрі наміри, але таке покоління.
Вони думають про такі речі зовсім інакше.
Я можу висловити свою точку зору.
Я думаю, це гарна ідея.
Студенти, хочуть, щоб ми були відверті.
Ось що я зрозумів.
Що?
-Вони хочуть, щоб відвертим був ти. -Усі ми.
Ні, вони хочуть відверту літературну знаменитість у крутій куртці,
а не кар'єрного професора середнього віку.
Ми всі були на твоєму місці. Ми знаємо, що змінюється.
Девіде, це трохи жорстко.
Я проведу цей форум, хочете ви того чи ні,
і ви всі запрошені.
-У мене прийом у дерматолога. -Дуже добре.
Пробачте, що не виступила раніше щодо справи проти мого чоловіка.
Мені було важко зрозуміти, як краще діяти.
Я хотіла надати вам можливість
написати питання анонімно, тож дуже дякую за це.
Але якщо хтось має бажання говорити прямо,
я буду в позиції слухача.
Перше питання…
«Ви згодні, що ваш чоловік чинив неправильно?»
Ви маєте зрозуміти, що я зовсім іншого покоління.
Коли я росла,
мене вчили, що моя незайманість — найважливіше, що в мені є.
Вона була важливіша за мій мозок і душу.
Ми стигматизуємо секс, кажучи жінкам, що це їм зашкодить.
Це були стосунки за згодою.
Якщо я скажу, що Джон чинив неправильно,
я скажу, що жінкам шкодив акт сексу за згодою,
а мені це не подобається.
Наступне питання…
«Ви знали про інтрижки?»
Дуже туманно.
Але якщо чесно,
у нас була шлюбна угода.
Що означає «угода»? Ви маєте на увазі відкритий шлюб?
Можна й так сказати.
Поліаморія?
Що ж…
Ви можете вважати це поліаморією.
Ми не вважали, але ви можете.
Так, Аароне?
-Як ви ставитеся до комперсії? -Що це?
Гарні почуття від того, що ваш партнер отримує задоволення в інших стосунках.
Цього в мене немає.
Як ви справляєтеся з ревнощами?
Ревнощі?
Ревнощі можуть бути шансом.
Вибачте, стосунки вашого чоловіка — дисбаланс сил,
а не стосунки між дорослими за згодою і на рівних умовах.
А хто буває в рівних умовах?
Хіба ви не дорослі? Хіба ви не здатні приймати власні рішення?
Знаю, звучить як старі забобони, але часи були справді інші.
Я б сказала, що в минулому
романи з різними людьми,
частина з яких підносили, частина залишали синці,
звісно, емоційні,
вважалися в розумних межах
веселими.
Страждання студенток через викладача — це весело?
-Вона не це каже. -А що вона каже?
Я шукаю ключі.
У мене сьогодні був форум.
І?
Я не знаю.
Усе буде добре. Одна нога попереду іншої.
Куди ти їдеш?
До друга.
І хто цей друг?
Ти цього тижня ідеш щовечора.
Ніхто.
Це допомагає.
Що допомагає?
Надихає.
ДЕВІД — МОЖЕШ ЗАЙТИ ДО МЕНЕ ДОДОМУ? ЗАВТРА О 10:00
Привіт.
-Привіт. -Заходь.
Сюди.
Я не думала, що це будуть групові старання.
Та ще й у суботу.
Ми подумали, краще зустрітися не в кампусі.
Гаразд.
Хочеш пончик? Кленовий?
Ні.
Починаймо, бо це збіса незручно.
Дякую.
Ми раді сказати, що не відправляємо тебе в адміністративну відпустку.
Дивовижно.
Це чудово.
Але викладачі вирішили, що за тобою буде нагляд.
У якому сенсі нагляд?
-Твої заняття будуть під контролем. -І хто їх контролюватиме?
Я візьму «Жінки в літературі».
-Добре. -А я — твій семінар.
І що ви робитимете?
Записи.
Це адміністративне.
Це відповідальність.
І раз на два тижні буде перегляд.
Перегляд чого?
Того, чи ти чітко відповідаєш
цілям нашого факультету.
Отже, ви будете наставляти мене,
чи мої навчання узгоджуються із цілями факультету,
на зустрічах раз на два тижні?
Це формальність.
Це захід безпеки. Ми хочемо, щоб студенти відчували безпеку.
Деякі просили твого усунення.
Інші заступалися, щоб ти лишилася. Тож ми вирішили піти на компроміс.
Щоб їх умилостивити.
Так.
Вони головні.
Що ж, дякую за новини.
Я можу попросити, щоб це рішення не покидало цієї кімнати?
Авжеж.
Дякую.
Ні.
-Важливий день. -Так.
-Як почуваєшся? -Добре.
Ми з Алексіс і Сід поснідаємо
і, не знаю, обговоримо
дурну стратегію.
Ти з нами, чи зустрінемося вже там?
Зустрінемося там.
-Я хочу, щоб ти була там. -Знаю.
Я прийду.
Точно?
Джоне, це слухання — єдиний вихід для тебе і для мене.
У мене є свої причини бути там.
Гаразд.
А Синтія прийде?
Яка Синтія?
Я радий, що ти передумала.
Ти готовий?
Аякже.
Моя любов.
ЗА КНИГОЮ ДЖУЛІЇ МЕЙ ДЖОНАС
Переклад субтитрів: Ольга Галайда