Talán feltartották anyát.
Elnézést, nem vagyok ilyen termetűekhez szokva.
- Oké! - Bocs!
Mindened sértetlen?
Naná!
Tetszik a dzsekid.
Kösz! Cynthia szerint visszataszító.
Jaj, dehogy!
A kedvedért vettem fel, mert mindig stílusos vagy.
- Nem is figyeled a ruházatomat. - De. Figyelem.
Istenem! Ezer éve nem volt szabad délutánom.
- Megérdemled. - Azt nem hiszem.
Hát…
Szerintem senki nem érdemel meg semmit.
Ez elég puritán gondolat, Vlad.
- Totál puritán vagyok. - Jaj, dehogy vagy!
- Az vagyok. - Nem igaz.
Dehogynem. Az egyetemen
Cynthiának fejbe kellett vernie egy serpenyővel, hogy…
Na mindegy.
Igen, elég tartózkodó típus vagyok, nem gondolod?
Nem tudom. Azt hiszem…
nem ismerlek eléggé.
Nem a Main Streeten eszünk?
Arra gondoltam, menjünk egy kicsit messzebb.
Csak érjek vissza ötre.
Azt majd meglátjuk.
MINDEN ÖSSZEFUT
- Népszerű vagy. - Bocs.
- Szeretnéd, hogy… - Igen, csak add ide a…
- Ne, csak tedd ide… - Tessék. Itt van.
Ne haragudj!
SID: HOL VAGY? HATSZOR HÍVTALAK.
Te jó ég! Csak egy barátom.
Tudom, hogy ma van a meghallgatás.
Tényleg?
Megértem, miért szeretnél máshol lenni.
Köszönöm, hogy ezt mondod.
El kell szabadulnod ebből.
Persze nem érdemlek szünetet. Csak viccelek.
Te vagy az egyetlen, aki megérdemli.
Tudom, hogy nem eszel glutént.
A jobb napjaimon.
Ma az van?
Igyekezni fogok.
Vöröset vagy fehéret?
Pohárral vagy palackkal? Többet is fogsz inni?
Jó sok éve nem ittam fényes nappal.
Ebben az esetben mindenképpen palackkal kérünk.
Jó napot! Kérhetnénk egy ilyen Montepulcianót?
Persze.
Köszönjük szépen.
Jó lesz?
Bírlak.
Ez úszás előtt készült Pheeről.
Minden szerdán elviszem. Az a hetem fénypontja.
Beszélhetünk most a könyvedről?
Persze. Szorongasd meg a golyóimat!
- Bocs. - Semmi baj. Lássunk hozzá!
Nos, először is, szerintem zseni vagy,
és nagyon híres leszel.
Hát, azt nem hiszem.
Majd nagyot fogsz nézni.
Sikeres leszel. Ez biztos.
Hű, azok jegyzetek?
Baj?
Dehogy. Hízelgő.
- Ez túlzás? - Nem. Dehogy.
Ne tegyük el a telefonjainkat?
Bárcsak eltehetném, de Cynthiának szüksége lehet rám.
Aggódom érte. Mostanában olyan…
Távolságtartó?
Nem akarok beszélni róla.
Figyelj! Kitaláltam neked egy kihívást.
Mi az?
Mi lenne, ha ez a délután csak rólad szólna?
Az merőben újszerű lenne.
Nos…
Azt találtam olyan kiválónak a könyvedben,
hogy megalkottál egy karaktert, akinek elképesztő az önuralma…
Van egy jól bevált módja az írók elcsábításának.
Oda kell figyelni rájuk.
Arra jöttem rá, hogy a figyelemnél nincs ellenállhatatlanabb dolog.
Mélyrehatóan kell elemezni a szavakon túl az azokat megalkotó személyt is.
Szerintem ha Vlad tudná, hogy mennyire megértem őt…
- Legszívesebben megcsókolnálak. - Hű!
Már nem kapok ilyen visszajelzést. Cynthia nagyon jó olvasó, de…
olyasmiket mond, hogy ez túl hosszú, vagy ez a fickó túl mesterkélt, és ennyi.
Szokatlan nekem ez a figyelem.
A könyved szinte él. Nem tudom, én elértem-e ezt.
Ezzel válthatunk az enyémre.
Köszönöm.
Tudod, hány óra van?
Igen. Fél négy.
A fenébe! Bárcsak maradhatnánk még!
Mindjárt jövök.
Uram, ide tudna jönni?
- Elnézést! - Igen? Miben segíthetek?
Szeretnénk kérni két kávét, két Fernet-Brancát,
és a számla még ráér, mert születésnapja van.
- Köszönöm. - Rendben.
Hallgatom.
Tanszékvezető volt.
A tanácsáért mentem.
Felajánlotta, hogy elolvassa, amit írtam, aztán megkérdezte,
hogy nem beszéljük-e át később egy bárban.
A bár egy hotelben volt.
Tudtam, hogy szexet akar.
Mindenki tudta, hogy John egyetemistákkal szexel.
Tudtunk róla.
A testvéreim pénzügyi szakemberek.
Azt hiszik, hajléktalan vagyok.
Nem láttad a pincért?
Boldog szülinapot
Azta!
Köszönöm!
Honnan tudtad?
Nincs születésnapod.
Cynthia árulta el?
Várj! Tényleg ma van?
A születésnapodon jöttél el velem ebédelni?
Fogalmam sem volt.
Nincs születésnapom.
Kérhetnénk a számlát?
Nem. Majd én intézem.
Dehogy! Felezzük el!
Nem. Ahhoz túl öreg vagyok. Jössz nekem egy ebéddel.
Talán soha többé nem engednek ki a házból.
Sajnálom, hogy nem maradhatunk tovább.
Ki kell józanodnom.
Megbocsátasz egy percre?
SID: UGYE TUDOD, HOGY VESZÉLYEZTETED APA JÖVŐJÉT
CYNTHIA: SZÓLNÁL VLADNEK, HOGY ÍRTAM NEKI?
Vlad nem akar elmenni.
HIGGY ÖNMAGADBAN
MA KEZDŐDIK ÉLETED HÁTRALEVŐ RÉSZE
Klisés, de igaz.
Vladinski professzor, van egy ötletem.
Van egy faházam a közelben, amit szeretnék megmutatni.
Ott jól lehet írni, elvonulni egy kicsit,
és gondoltam, odamehetnénk, hogy adjak neked egy kis lökést.
El sem tudod képzelni, mennyire szeretném,
de szerintem haza kellene mennem. Cynthia biztosan kinyírna miatta.
Néha jobb bocsánatot kérni, mint engedélyt.
Halálra dolgozza magát az új könyvén.
Minden éjjel hajnali kettőkor jön haza, és nagyon aggódom érte.
Biztosan a könyvön dolgozik?
Mi?
Vlad, hogy fogod fejleszteni a lelki életedet,
ha folyton versenyzel az idővel?
Jó, de előbb fel kell hívnom Cynthiát.
Meg is van.
Mit mondott Cynthia?
Hogy érezzem jól magam.
Nagyon laza feleséged van.
Előfordult már veled, hogy érthetetlennek találtad,
hogy a másik azt szeretné, ha boldog lennél?
Ki érti biztosan, hogy mit akar a másik?
Ez igaz.
Két percre vagyunk.
- Van itt térerő? - Nincs.
Nincs térerő, nincs wifi, nincs semmi zavaró tényező.
Csak mi.
Atyaisten!
Mióta van meg ez?
Tökéletes.
Örülök, hogy tetszik.
Jaj, ne! Az ott caipirinha?
Találtam lime-levet. Remélem, még jó. Szereted?
Persze.
Kösz.
Szeretnél elmenni írni? Most azonnal?
Használhatod a hálót.
Inkább csak beszélgetnék.
- Egészségünkre! - Egészségünkre!
Kedvelem Florence-t. Nem akarom bántani őt.
Én is bírom őt. Egyértelműen a legidegesítőbb ember a bolygón.
- Nehéz elviselni. - Ja.
A poharad kiürült.
Igen. Mindig túl gyorsan iszom.
Maradj itt, és csinálok neked egy másikat.
Legyen!
Kösz.
Nagyon behízelgő volt.
Azt hittem, azért érdeklem őt, mert tetszik neki az írásom.
Kiválasztottnak éreztem magam.
És elbűvölő volt.
Jól van.
Köszönöm. A többi tanúvallomást majd holnap hallgatjuk meg.
ALEXIS: FELHÍVNÁD A LÁNYODAT?
JOHN: SZERETNÉM, HA ITT LENNÉL. VISSZAÍRNÁL NEKEM?
SID: ANYA, MI A FENE? JELENTKEZZ MÁR!
JOHNNAK: KÉRLEK, NE KERESS!
TÁVOLSÁGRA VAN SZÜKSÉGEM.
Most akartam kivinni neked ezt.
Semmi baj. Úgyis túl sokat voltam a napon.
Vigyáznom kell az értékeimre.
Igen.
Átkelés a biztonságba.
Stegner.
Micsoda író!
Szereted őt, mi?
Ne haragudj, Vlad, de nem beszélünk az én könyvemről is?
A fenébe! De.
Ne haragudj, de nem az volt a terv, hogy…
Persze. Egy pillanat.
Hol is van…
Megvan.
Ne haragudj!
Csak hát elég félelmetes ember vagy.
Ugyan már!
Igen, egy kicsit féltem, úgyhogy…
Na mindegy.
Tessék.
Ne haragudj a sok…
Mit jelent az, hogy BÉIV?
Bár én írtam volna!
Egy kicsit belezúgtam a narrátorodba.
Nagyon megérintett. Emberileg.
Hogyan?
Ahogy
az ember különböző vágyai
ütköznek egymással.
Én is ezt érzem.
Soha nem bírom eldönteni, hogy mit akarok.
Miért nem bírom kibökni?
Vannak lemezeid.
Megnézhetem őket?
Persze.
Egy, két, há’.
- Ez az alaplépés. - Honnan ismered?
Salsaklubba jártam Floridában, amikor 16 éves voltam.
- Sokat segített. - Miben?
Szerettem 30 éves nőkkel táncolni.
- Jaj, bocs! - Bocsánat!
Majd én vezetek.
Ez az.
Oké. Jól van.
Ne haragudj! Egy kicsit becsíptem.
- Próbáljunk egy fordulást, jó? - Oké.
Rajta! Fel!
Jó volt.
Hoppá! Ja!
Ezt oda akartam… Csak elfelejtettem.
Ezt neked hoztam. Vissza akartam adni.
Felvegyem?
Ne!
Biztos?
Ha lenne egy ilyen helyem, nem is tudom, miről írnék. Teljesen tanácstalan vagyok.
Ez szörnyen hangzik.
- Miről szól az új könyved? - Nem beszélhetek róla.
Nem kell elmesélned a sztoriját, de tudod…
Miről szól?
Azt hiszem…
a vágyról,
a belső késztetésről, amit a vágy kelt, arról…
hogy néha, amikor akarunk valamit, az az érzés már-már
szentnek tűnhet.
Azt hiszem, elmegyek úszni, aztán visszatérek az életemhez.
Úszni?
- Ha már elhoztad a gatyámat. - Hideg lesz a vízben.
Orosz vagyok.
Minden oké.
Hazaviszem Vladet, kiteszem, és amikor legközelebb találkozunk,
mindketten úgy teszünk, mintha semmi nem történt volna.
Folytatjuk a baráti, de távolságtartó kapcsolatunkat.
Lesütött szemmel mosolygunk, ha összefutunk a folyosón,
és idővel már nem is értem majd a korábbi érzéseimet.
Jobb lesz így.
Ilyen az élet.
Ez kellemes délután volt.
Mire számítottam?
Hogy megfogja az arcomat, és megcsókol?
Nem vagyok már tinilány.
És 35 éves sem.
Nem akarom, hogy elmenjen.
- Úristen! Jéghideg vagy! - Az az enyém?
Nagyon be fog rúgni. Nem tud majd autót vezetni.
Menj el zuhanyozni! Megnyitom neked a csapot.
Oké.
El fog fogyni a meleg víz.
- Jaj! - A…
A meleg víz elfogyott. A fenébe!
Úristen! Várj! Hadd…
Mindjárt.
Ez John kardigánja.
Ír gyapjú.
Maradj itt! Hozom a ruháidat.
Úristen!
Te jó ég! Úristen!
Istenem!
Foglak.
Vlad!
Hűha!
Vlad!
Azta!
Istenem!
Hozok neked egy kis vizet.
Boldog szülinapot.
Tessék! Igyál egy kicsit! Hátha egy kis víz majd…
Te!
Igen?
Kihasználod a helyzetet?
Azt akarod?
Kihasználod?
- Vlad! - Ne!
Vlad, azt akarod?
Vlad!
Jó, most kapsz egy kis ébresztőt.
Istenem, azt hittem, az oroszok bírják a piát.
A középkori, sőt az Erzsébet-kori agrártársadalomban is szokás volt
kikötözni a csecsemőket, hogy biztonságban legyenek,
amíg az anyák dolgoznak.
Te jó ég!
Minden oké.
Csak mi ketten vagyunk.
CYNTHIÁNAK: TUDOK RÓLAD ÉS JOHNRÓL
HOGY TEHETTED
Örülni fog, hogy ezt írta.
Az őszinteség miatt.
CYNTHIÁNAK: TE HÜLYE KURVA
CYNTHIÁNAK: TUDOK RÓLAD ÉS JOHNRÓL.
NEM TUDOK TISZTÁN GONDOLKODNI.
ELMEGYEK EGY IDŐRE.
KÉRLEK, NE KERESS!
NE FELEDD, SZERDÁN ÚSZNI KELL VINNI PHEET!
Beleejtette a telefonját.
Majd kimagyarázom, ha felébredt. Túl sokat ivott. Nem bírtam elmozdítani.
Virrasztani fogok.
JOHN: MENJEK UTÁNAD, ÉS KERESSELEK MEG?
Mi…
JULIA MAY JONAS KÖNYVE ALAPJÁN
A feliratot fordította: Szűcs Imre