Mitä hittoa?
Voi luoja. -Mitä hittoa? Mitä sinä…
Voi luoja. -Mitä hittoa? Senkin psyko!
Miksi olen sidottu tuoliin? -Vlad.
Mitä hittoa? -Vlad.
Voi luoja.
Ei hätää. Oletko… Miten voit?
Mitenkö voin? Miten helvetissä luulet? Mitä teit minulle?
Vlad, olen pahoillani. Olimme todella humalassa.
Ja sitten sanoit, että haluat… dominointia.
Kokeillaksesi sitä.
Mitään ei tapahtunut, koska minäkin olin humalassa…
Voi paska. -Sammuin.
Tämä on vain valtava väärinkäsitys. Päästän sinut heti.
Selvä. -Okei.
Paska.
Päästän sinut heti. -Selvä.
Näin.
Olen pahoillani. -Minä olen.
Teimmekö…
Teimmekö mitään? -Emme.
Mitään ei tapahtunut. Lupaan.
Luoja, kerroin…
Kerroin. Voi luoja, tätä on vaikea sanoa, mutta kerroin eilen,
että Cynthialla ja Johnilla on suhde.
Oletko…
Oletko varma?
Näin heidät yhdessä.
Olen pahoillani.
Saanko jäädä yöksi?
TULKINTAA VASTAAN
Hän nukkui vierashuoneessa.
En tiennyt, mitä hän ajatteli, kun tiemme erkanivat.
Aamulla jätin hänelle viestin ja taksin numeron ja menin kauppaan.
Nyt hän päättää. Valinta on hänen.
Hän ei varmaan puhu minulle enää koskaan.
Ehkä hän soittaa poliisille. Se olisi ymmärrettävää.
Se oli virhe.
Ihmiset tekevät virheitä, ja minä tein virheen.
JOHN, SORI, ETTÄ OLIN POISSA. TULEN KOTIIN TÄNÄÄN JOSSAIN VAIHEESSA.
Hei.
Minä tässä.
Oletko kunnossa?
Ovi voi jumittua. Parempi, että tulet toiselta puolelta.
Luulin, että lähdit. -En, kävin vain kävelyllä.
Miten voit?
Nukuin paremmin kuin kolmeen vuoteen.
Haluatko kahvia? -Todella kovasti.
Sinä -
pudotit puhelimesi pönttöön eilen. Voisin laittaa sen riisiin tai…
Hienoa, Vlad.
Kiitos.
Onko pahaa?
Parasta kahvia, jota olen juonut ikinä.
Kirjoitan päiväkirjaa.
Hän on yhä täällä.
Voinko pummia yhden?
Saanko…
Saanko kysyä, mitä suunnittelet?
Näen asian niin,
että Cynthia sai paeta.
Mitä? -Hän jätti minut Pheen kanssa.
Kun hän yritti… -Tappaa itsensä. Kyllä.
Sitä ei voi kutsua pakenemiseksi.
Hän löysi tekstin, jonka kirjoitin siitä päivästä.
Hän pakotti heittämään sen pois.
Ensimmäinen hyvä asia, jonka kirjoitin edellisen kirjani jälkeen.
Hän sanoi sen kuuluvan hänelle.
Aivan.
Ja nyt hän nussii jotakuta muuta. -Anteeksi, mutta kun hän…
Tiesit, missä hän oli. Hän ei tiedä, missä sinä olet.
Ei, hän tavallaan tietää. Periaatteessa.
Miten?
Kerroit hänelle.
Kirjoitit hänelle "tarvitsen aikaa" puhelimellani.
Mitä? -Minulla on tietokoneeni mukana.
Näin viestit koneellani.
Sängyn vieressä on modeemi. Varmaan vuokralaisille.
Humalassa päätit varmaan…
Ei, sinä kirjoitit sen. En kirjoittanut sitä.
Tiedän, että en.
Ei se mitään.
Se on mielenkiintoista.
Laitoitko jotain juomaani eilen?
En ikinä tekisi sellaista.
Uskon sinua.
Hyvä, koska puhun totta.
Menen veneilemään.
Hän haluaa jäädä.
TELOITUKSESSA ON TARJOILU.
SAAPUVA PUHELU
Haloo. -Sinä vastasit.
Miten menee? -Se on helvetin farssi.
Kuulemma loppuu tänään. -Oletko vihainen minulle?
Mietin sitä.
Vaimoni pakottaminen istumaan rinnallani -
Title IX -käsittelyssäni ei tunnu jutultamme.
Aivan. -Kunhan olet tuskissasi syyllisyydestä.
Kerrotko, missä olet? -En.
He aloittavat taas.
Pitää mennä. -Onko Sid siellä? Annatko hänelle?
Pärjäätkö?
Joo. Entä sinä? -Joo.
Olet vaikuttava.
Kajakki kaatui.
Oletko kunnossa? -Olen.
Piti vain päästä pois märistä vaatteista kuivaan martiniin.
Se on Simpsoneista.
Lipastossa on Johnin housuja. -Enkö kelpaa näin?
D. H. Lawrence on mahtava.
Unohdin. Häntä luulee hulluksi, mutta hän onkin upea.
Ensimmäinen rivi menee jotenkin:
"Elämme traagista aikaa, joten emme ota sitä traagisesti."
Olet vaikuttava.
Opettelen ensimmäiset rivit, jotta voin leveillä kaltaisillesi pojille.
Se on tehokasta.
Onko tuo uusi kirjasi?
Joo. Kyllä.
Pidätkö siitä?
Se on parasta, mitä olen tehnyt. Mutta yritän keksiä lopun.
Kirjoitetaanko yhdessä?
Haen tietokoneeni.
Missä vaatteesi ovat? Voin pestä ne.
Ne ovat kuistilla.
Farkut eivät voi mennä kuivausrumpuun.
Ei se mitään.
Tunsin itseni likaiseksi hänen takiaan.
Lopetin koulun pian sen jälkeen.
Kerroitko koululle siitä, mitä tapahtui? -En.
Miksi et?
Häpesin itseäni.
Ajattelin, että professorit ovat jumalia.
Olin paikallinen nuori. Minulla ei ollut muuta kuin opintoni.
En halua pilata kenenkään elämää,
mutta olin haavoittuvainen silloin. Kun hän teki niin,
se ei ollut…
kilttiä.
Olitko hänen vaimonsa kurssilla? -Kyllä.
Millainen suhde teillä oli?
En tuntenut häntä kovin hyvin.
Hän oli hyvä opettaja.
Eikö sinun pidä katsoa alas?
Ei.
Oletko ikinä ollut opiskelijan kanssa? -En.
Kyllä. Mutta hän oli jatko-opiskelija.
Hän oli lähes kolmekymppinen, ja minä olin juuri kolmekymppinen.
Olin parhaimmillani. -Olet sitä yhä.
En samalla tavalla. Ja hän oli…
Olin hulluna häneen. -Miksi?
Hän -
katsoi silmiin upealla tavalla.
Olit todella hyvä, kulta.
Kiitos.
Nyt odotetaan tulosta, vai mitä? -Alexis on tulossa. Palaamme kaupunkiin.
He sanoivat, että kuulemme sen merkittävän tuomion pian.
Et tarvitse minua siihen.
Sid!
Siitä on kauan, kun joku on kokannut minulle.
Tämä oli… Tämä oli erityistä. -Kiva, että tykkäsit.
Tänään oli tuottoisa päivä. Kirjoitin 12 sivua.
Mukava kuulla. Minä en kirjoittanut sanaakaan.
Etkö voi keskittyä?
Joo.
Kauanko John ja Cynthia ovat olleet yhdessä?
En halua ajatella sitä.
Minulla on kerrottavaa.
Tein jotain pahaa.
En palauttanut esseetäni, professori.
Olenko vaikeuksissa?
Anteeksi.
Olen pahoillani. -Älä ole pahoillasi, jestas.
Etkö sanonut, että aioimme tehdä niin eilen?
En halua näytellä lukion fantasiaasi jostain pervosta vanhemmasta naisesta.
En halua sitä. Luulin, että sinä halusit.
En. -Haluan tehdä, mitä sinä haluat.
Haluan, että teet, mitä haluat.
Miten teen sinut tyytyväiseksi? -Älä mieti sitä.
Luoja, Vlad.
Keksinkö kaiken?
Mitä?
Minä -
valmistaudun menemään nukkumaan.
Tulenko mukaan?
Lopeta kysymykset.
Kun näin sinut tiedekunnan kokouksessa, halusin tehdä näin.
Voi luoja.
Kun tulin kylään ensimmäistä kertaa…
Halusin tehdä näin. -Eikä.
Kun tulin uimaan, halusin tehdä näin.
Kun olimme kokoushuoneessa…
…halusin sinut polvillesi… -Voi luoja.
…pöydän alle.
Hitto.
Tule tänne. -Riisunko tämän?
Älä, en voi odottaa.
Voi luoja! Tulen.
Olet niin kuuma.
Voit tulla.
Mitä? -Voit tulla.
Oletko varma? -Kyllä.
Selvä.
Vlad. -Niin?
Voit mennä vierashuoneeseen.
Selvä.
Hitto! Minä tässä.
Pidän hänen alkkareistaan. -Haista paska.
Minne menet?
Hyvää työtä. Ihan oikeasti. Olen vaikuttunut.
Jos sanot vielä yhdenkin sanan, tapan sinut.
Älä mene liian lähelle. -Olen jäässä.
Nuo ovat housuni.
Vlad on asunut vierashuoneessa, koska hän tarvitsi vähän tilaa.
Ei tarvitse valehdella. -Et saa puhua.
Puhun. -Mistä tahansa syystä. Vielä enemmän…
Kuka vain voi tuntea, mitä haluaa.
Entä sinä ja Cynthia? -Mitä?
Cynthiako? Mitä? -Lopeta vitun nauraminen.
Anteeksi, en voi sille mitään.
Kaverit, Cynthia on liian hyvä minulle. -Mitä?
Sanoit nähneesi heidät.
Mitä? -Niin näin.
Näin teidät yhdessä jossain…
Olit hänen kanssaan. -Toisin kuin te, emme nussineet.
Cynthia viimeistelee muistelmiaan, ja kirjoitan eeppistä runoa.
Hetkinen. Ettekö siis… -Pettäneet teitä. Emme.
Sanoit, että näit heidät yhdessä. -Niin näin. Luulin nähneeni.
Kirjoitatko? -Et ole ainoa, joka osaa kirjoittaa.
Kahdelta yölläkö? -Aivan.
Otamme huumeita ja kirjoitamme. Se on hauskaa.
Mitä? Oletko…
Senkin paskiainen! Minä…
Mikä sinua vaivaa? -Olet seksikäs vihaisena.
Cynthia voi päättää itse. -Ei voi.
Et tiedä, mitä hän on kokenut. -Lopeta!
Se oli hänen ideansa. -Joo, koska hän on addikti!
Hän osti ne, pidin ne. Hän otti puolikkaan Adderallin. Ei hätää.
Et ymmärrä, helvetin idiootti!
Hän haluaa tehdä kirjan ja muuttaa asunnosta,
jotta et olisi aina keskipiste.
Milloin olen ollut keskipiste?
Voi luoja.
Voinko lainata puhelinta? -Miksi?
Soitan helvetin vaimolleni. -Toki.
Kerro terveisiä. -Haista paska.
Turpa kiinni, saatana.
Haluatko kuulla käsittelystä? -Kyllä.
Valitukset hylättiin. En opeta enää, mutta saan pitää eläkkeeni, joten voitin.
Et vaikuta iloiselta. -Oli virhe sotkea Sidney siihen.
Hän selviää siitä. -Ei, taisin pilata sen joksikin aikaa.
Mietin asiaa.
Voisimme muokata sopimustamme.
Mitä tarkoitat?
Emme nuorene.
Voisimme -
sitoutua taas.
Eikö tämä ala tuntua vähän surulliselta?
Kun olet valmis tietenkin.
Mitä hän sanoi?
Hän sanoi, että…
sinä autoit häntä tuntemaan itsensä normaaliksi ihmiseksi.
En tiedä.
Menen nukkumaan.
Haluatko tietää, mitä haluan? -Mitä?
Haluan, että tapaat minut täällä kerran viikossa.
Sano, että teet sen.
Inspiroit minua.
Elämässäni oli vaihe, kun tuo oli jännittävintä,
mitä joku voi sanoa minulle.
Nappaan vihkoni.
Vaihdanko lakanat?
Kannattaa.
Oliko se sitä, mitä halusit? -John.
Se on paras tunne, eikö?
Mikä? -Halu.
Luulin, että kyse oli halusta, mutta se ei ole niinkään sitä…
Mitä sitten?
Sitä, mitä halu teki. Se oli virkistävää. Se antoi minulle tämän.
Sait sykkeesi takaisin. -Jeesus.
Osaat yhä. -John, älä.
Mistä se kertoo?
Minä…
Annan lukea sen, kun se julkaistaan. -Myykö se?
Se voi antaa minulle uuden elämän.
Haluatko uuden elämän?
Haluan mahdollisuuksia. Haluan vaihtoehtoja. Haluan…
Valtaako? -Nuoret kutsuvat sitä toimijuudeksi.
Tuletko -
nukkumaan?
En tiedä.
Etkö pidä siitä lopusta?
Olen hiljattain huomannut, että Vladimirin ja Johnin mielestä -
olen hahmo heidän omissa tarinoissaan.
Molemmilla on ajatus siitä, miten asiat etenevät.
Mutta on olemassa voimia, joita kukaan ei hallitse.
Tulipalo syttyy, kun nukumme.
Aivan kuin goottilaisessa romaanissa.
Ihan kuin se pakkomielle ja halun jännitys syttyisi liekkeihin.
Vlad! Herää!
John! Herää. Nouse ylös!
Tuli! Nouse ylös! -Voi hitto! Mitä tapahtui?
Paska.
Helvetin ovi on jumissa. -Pois tieltä.
Ja ymmärrän…
Pois tieltä. -Hoidan sen!
Pois tieltä, helvetti! Se on minun oveni. Mene pois, kusipää.
…että minun on tehtävä valinta.
Tämä on minun taloni. -Painu vittuun!
Pois tieltä, helvetti.
Odota! Minne menet?
Mitä? -Hei! Odota!
Älä! Mitä sinä teet? Kulta!
Uusi elämä.
Ja näin asiat etenevät.
Viimeistelen kirjani naisesta, jolla on pakkomielle nuoremmasta kollegasta.
Vlad kirjoittaa kirjan hellästä suhteesta vanhemman professorin kanssa.
Omani on menestyksekkäämpi. Se tyydyttää tiettyä tarvetta.
Älä huoli. Soitan hätänumeroon. Kaikki pääsevät ulos.
Etkö usko minua?
PERUSTUU JULIA MAY JONASIN KIRJAAN
Tekstitys: Anna Ruokolainen