Ce mama dracu'?
- Doamne! - Ce mama dracu'? Ce…
- Doamne! - Ce mama dracu'? Nebuno!
- De ce-s legat de scaun? - Vlad…
- Ce dracu'? - Vlad.
Doamne, Dumnezeule!
E în regulă.
Ești… Cum te simți?
Cum mă simt? Tu cum dracu' crezi? Ce mi-ai făcut?
Vlad, îmi pare rău. Ne-am îmbătat rău.
Tu ai zis că s-ar putea să-ți placă să fii dominat.
Doar ca să vezi cum e.
Dar nu s-a întâmplat nimic. Și eu eram criță…
- Și… - Puii mei…
Doamne, am adormit! Totul a fost o mare neînțelegere.
Te duc imediat acasă.
- Bine. - Bine?
Futu-i!
- Bine. Acum plecăm. - Bine.
Gata! Bun.
- Îmi pare rău. - Și mie.
Am făcut…
- Am făcut ceva? - Nu.
Nu. Nu s-a întâmplat nimic. Pe cuvânt.
Doamne, ți-am spus…
Ți-am spus.
Doamne, mi-e foarte greu s-o spun, dar aseară ți-am spus
că Cynthia are o aventură cu John.
Ești…
Ești sigură?
I-am prins împreună.
Îmi pare tare rău.
Pot să dorm aici?
ÎMPOTRIVA INTERPRETĂRII
A dormit în camera de oaspeți.
Când ne-am despărțit, nu îmi dădeam seama ce gândea.
Dimineață i-am lăsat un bilet și numărul unui service auto
și m-am dus la magazin.
Acum, decizia e la el.
E alegerea lui.
Probabil că nu va mai vorbi niciodată cu mine.
Poate că sună la poliție.
Și pe bună dreptate.
A fost o greșeală.
Oamenii greșesc.
Am greșit și eu.
CĂTRE JOHN: SCUZE CĂ AM DISPĂRUT. AJUNG AZI ACASĂ.
Cine e?
Eu sunt!
Ți-e bine?
Ușa aia se mai înțepenește. Mai bine intră prin spate!
Credeam că ai plecat.
Nu, am fost la o plimbare.
Cum te simți?
De trei ani n-am mai dormit atât de bine.
- Bei o cafea? - Cu mare plăcere.
Să știi că aseară ți-ai scăpat telefonul în vasul de toaletă.
Pot să-l bag în niște orez sau…
Bravo, Vlad!
Mulțumesc.
Nu e bună?
În viața mea n-am băut o cafea mai bună.
Aș scrie ceva în jurnal.
N-a plecat!
- Pot să îți fur una? - Da.
Aș putea să…
Te pot întreba ce planuri ai?
Păi, la cum văd eu lucrurile,
Cynthia a fugit.
- Poftim? - M-a lăsat cu Phee.
- Când a încercat să… - Să se sinucidă? Da.
Nu se poate spune că e chiar fugă.
A găsit o însemnare a mea despre acea zi.
Și m-a pus s-o arunc.
Era prima dată de la ultima mea carte când scrisesem ceva bun.
A zis că îi aparține ei.
Așa…
Și acum și-o trage cu altul?
Scuze, dar când ea a…
Tu știai unde e. Ea nu știe unde ești tu.
Ba cam știe.
În mare.
Cum așa?
I-ai zis tu.
I-ai scris de pe telefonul meu că am nevoie de timp.
Poftim?
Am laptopul la mine.
Am văzut mesajele pe el.
Da, ai Wi Fi lângă pat. Pentru chiriași, presupun.
Probabil că, la beție, ai luat hotărârea să…
Nu. Tu ai scris mesajul.
Nu l-am scris eu.
Sunt sigur.
Nu-i nimic.
E interesant.
Mi-ai pus ceva în băutură aseară?
N-aș face în veci așa ceva.
Te cred.
Foarte bine, fiindcă spun adevărul.
O să ies cu barca.
Vrea să rămână.
JOHN: VA FI BUFET LA EXECUȚIE.
JOHN APEL DE INTRARE
Bună!
Ai răspuns.
Cum merge?
E o mascaradă.
Cică se termină până diseară.
Ești supărat pe mine?
M-am gândit la asta, să știi.
Să-mi țin soția lângă mine când sunt audiat pe tema discriminării
parcă nu era din filmul nostru.
Da.
Asta, dacă ți-o tragi plină de vinovăție.
- Îmi spui unde ești? - Nu.
O să înceapă.
- Închid. - E Sid? Pot vorbi cu ea?
Toate bune?
- Da. La tine? - Da.
Ești impresionantă.
S-a răsturnat caiacul.
- Ai pățit ceva? - Nu, nimic.
Doar că voiam să scot hainele ude și să bag un martini sec.
E din Familia Simpson.
În dulap sunt niște pantaloni de-ai lui John.
Nu mă placi așa?
D.H. Lawrence e grozav.
Uiți. Te aștepți să fie nebun, dar e fabulos.
Da, primul rând sună cam așa:
„Trăim într-o epocă tragică și prin urmare refuzăm s-o luăm în tragic.”
Mă impresionezi!
Fii serios! Le-am învățat pe de rost ca să mă dau mare la băieți ca tine.
Ei bine, are efect.
Asta e noua ta carte?
Da. Ea e.
Îți place?
E cea mai bună lucrare a mea. Dar încă nu știu cum să scriu finalul.
Îl scriem împreună?
Îmi aduc laptopul.
Unde îți sunt hainele? Le pot pune la spălat.
Sunt pe verandă.
Blugii nu trebuie băgați la uscător.
E în regulă.
M-a făcut să mă simt murdară.
La scurt timp, m-am lăsat de școală.
Ai anunțat la școală ce se întâmplase?
Nu.
De ce nu?
Îmi era rușine de mine.
Îi vedeam pe profesori ca pe niște zei.
Eram o biată fată din zonă.
Tot ce mă evidenția era că învățam bine.
Nu vreau să distrug nicio viață,
dar să-mi facă asta când eram atât de vulnerabilă
a fost…
lipsit de inimă.
Soția sa vă preda?
Da.
Ce relație aveați cu dumneaei?
Nu o cunoșteam prea bine.
Era o profesoară bună.
Nu ai nevoie să uiți la taste?
Nu.
Tu ai avut aventuri cu studenți?
Nu.
Ba da.
Dar el era în ultimul an.
Avea aproape 30 de ani,
iar eu abia trecusem de 30.
- Eram în floarea vârstei. - Și acum ești.
Nu în același fel.
Iar el era…
Eram nebună după el.
De ce?
Avea un fel nemaipomenit
de a mă privi în ochi.
Ai fost fantastică, scumpo.
Mulțumesc.
Acum, să vedem ce se întâmplă, nu?
Trebuie să vină Alexis. O să plecăm spre oraș.
Dar au zis că din clipă în clipă se așteaptă verdictul.
N-ai nevoie de mine la asta.
Sid!
E mult de când nu mi-a mai gătit nimeni.
A fost…
A fost deosebit.
Mă bucur că ți-a plăcut.
A fost o zi productivă.
Am scris 12 pagini.
Mă bucur foarte mult. Eu n-am scris nici măcar un cuvânt.
Prea multe gânduri?
Sigur.
De când crezi că și-o trag John și Cynthia?
Sincer, nu vreau să mă gândesc la asta.
Trebuie să-ți spun ceva.
Am făcut ceva rău.
Nu mi-am predat lucrarea, doamnă profesoară.
O să am probleme?
Scuză-mă!
Îmi pare foarte rău.
Doamne, nu e cazul! Te rog.
N-ai spus că asta urma să facem aseară?
Nu vreau să-ți îndeplinesc fanteziile de licean
cu perverse mai în vârstă.
Eu nu vreau asta. Credeam că tu vrei.
- Nu vreau. - Vreau să fac ce vrei tu.
Eu vreau să faci ce vrei tu.
- Cum să te fac fericită? - Nu încerca, te rog!
Doamne, Vlad, totul a fost…
numai în imaginația mea?
Ce anume?
Mă duc să…
Mă duc să mă pregătesc de culcare.
Să vin cu tine?
Nu-mi mai pune întrebări!
Când te-am văzut la reuniune, am vrut să-ți fac asta.
Doamne!
Când am venit prima oară la tine,
am vrut… să fac asta.
Isuse!
Când am venit la piscină, am vrut să fac asta.
Când eram în sala de ședințe, atunci…
- Te-am vrut în genunchi. - Doamne!
Sub masă.
Drace!
- Vino aici! - Să mi-o dau jos?
Nu. N-am răbdare.
Dumnezeule! Termin!
Ce sexy ești!
Poți să… Poți să-ți dai drumul.
- Ce? - Poți să-ți dai drumul.
- Ești sigură? - Da.
Bine.
- Vlad… - Da?
Te poți duce în camera de oaspeți.
Bine.
Ce dracu'? Eu sunt!
Are chiloți mișto.
Du-te dracu'!
Unde pleci?
Bravo!
Serios. Sunt impresionat.
Dacă mai scoți o vorbă, te omor.
Ești prea aproape.
Mor de frig.
Pantalonii mei?
Vlad a stat în camera de oaspeți. Avea nevoie de puțin spațiu.
- Nu minți! - Tu n-ai voie să vorbești!
- Ba am. - Din orice motiv. Cu atât mai mult…
- Fiecare simte ce vrea. - Cu atât…
Dar tu și Cynthia?
Poftim?
Cynthia? Ce?
Alo! Nu mai râde!
Scuze, dar nu mă pot abține.
Prieteni, Cynthia este cu mult peste nivelul meu.
- Ce? - Nu! Ai spus că i-ai surprins, nu?
- Cum ne-a surprins? - Așa e!
V-am văzut împreună la un…
Erai cu ea.
Da, dar, spre deosebire de voi doi, noi nu ne-am futut.
Cynthia își termină memoriile, iar eu scriu o epopee.
Stai puțin, deci nu…
Nu te trădam? Nu, domnule.
Ai spus că i-am văzut împreună.
Așa a și fost. Așa am crezut.
- Tu scriai? - Nu numai tu poți să scrii.
- La ora două noaptea? - Exact.
Ne drogăm, apoi scriem. E distractiv.
Poftim? Ești…
Nenorocitule! O să te…
- Ce dracu' ai? - Ești sexy la furie.
- Cynthia poate alege singură. - Ba nu!
- Habar nu ai prin ce trece! - Încetează!
- A fost ideea ei. - Normal! E narcomană!
Ea le-a cumpărat, eu le țin. Jumătate de Adderall.
- N-a pățit nimic. - Habar n-ai, boule!
Vrea să termine cartea și să se mute, ca să nu mai fii tu buricul Pământului.
Când am fost eu buricul Pământului?
Doamne!
Îmi împrumuți telefonul?
De ce?
Ca să-mi sun soția!
Da. Bineînțeles.
- Salut-o din partea mea. - Suge-o!
Taci dracului!
- Să-ți spun de audiere? - Da.
Au respins plângerile.
N-o să mai predau, dar îmi păstrez pensia, deci am câștigat.
Nu pari bucuros.
Am greșit s-o implicăm pe Sidney.
O să-i treacă.
Nu. Am dat-o în bară pe termen lung.
Bine.
- M-a trecut un gând. - Da?
Poate ne reevaluăm înțelegerea.
Ce vrei să spui?
Nu mai întinerim.
Am putea reveni
la monogamie.
Nu ți se pare că începe să pară cam penibil?
După ce terminați, desigur.
Ce a spus?
A spus…
că tu
o ajuți să se simtă om normal.
Nu știu.
Bun. Eu mă duc la culcare.
Bine.
Vrei să știi ce vreau?
Ce?
Să ne întâlnim aici o dată pe săptămână.
Spune „da”!
Mă inspiri.
Într-o vreme, era cel mai excitant lucru pe care mi-l putea spune cineva.
Doar îmi iau carnetele.
Să schimb așternuturile?
Așa ar fi înțelept.
A fost cum ți-ai dorit?
John…
E cea mai tare senzație, nu?
- Care? - Dorința.
Am crezut că e dorință, dar, mai mult decât dorința, este…
Ce?
Ce a făcut dorința. A fost un suflu nou.
Mi-a dăruit asta.
- Ți-a revenit inspirația. - Isuse!
- Se ține bine fata. - John, te rog!
Despre ce e cartea?
O să…
Te las s-o citești când e publicată.
O să se vândă?
Cred că o să-mi schimbe viața.
Vrei altă viață?
Vreau să pot alege. Vreau opțiuni. Vreau…
- Putere? - Ăștia mici îi spun „autodeterminare”.
Vrei…
să vii în pat?
Nu știu.
Nu-ți place finalul ăsta?
Mi-am dat seama de curând că și Vladimir, și John
mă consideră un personaj din poveștile lor.
Și fiecare dintre ei are în minte câte un deznodământ.
Dar există forțe pe care nu le poate controla nimeni.
Un incendiu care izbucnește în timp ce dormim.
Exact ca într-un roman gotic.
De parcă acea obsesie,
acei fiori de dorință se transformă în flăcări.
Vlad! Trezește-te!
John! Trezește-te! Scoală-te!
E incendiu! Scoală-te!
Căcat! Ce s-a întâmplat?
Căcat!
- E înțepenită ușa. - Dă-te!
Și acum înțeleg…
- Dă-te! - Pot să o deschid!
Fă-mi loc, dracului!
E ușa mea! Cară-te, papagalule!
…că trebuie să fac o alegere.
- E casa mea! - Du-te dracu'!
Marș dracului de-aici!
Stai! Unde te duci?
- Ce? - Stai!
Stai! Ce faci? Scumpo!
Îmi schimb viața.
Și acesta este deznodământul.
Eu îmi termin cartea despre obsesia unei femei
față colegul ei mai tânăr.
Vlad scrie o carte despre o idilă tandră cu o profesoară mai în vârstă.
A mea are mult mai mult succes. Răspunde unei anumite nevoi.
Nu vă faceți griji!
Sun la pompieri. Toată lumea scapă.
Nu mă credeți?
DUPĂ UN ROMAN DE JULIA MAY JONAS
Subtitrarea: Liana Oprea