"Et sinn er videre enn himmelen…
For setter du dem helt jevnsides…
Så vil den ene den andre romme
Så lett, og med deg ved sin side
Et sinn er dypere enn havet…
For holder du dem blått mot blått…
Så vil den ene den andre sluke
Som svamper vann kan suge opp
Far?
Jeg vet hva jeg har sett. Jeg er ikke gal!
Hva har du gjort med broren min?
Hvor er broren min?
Han var om bord i Prometeus. Han fant ut hva du gjorde på de skipene.
Hvorfor husker jeg ikke? Hva gjorde du med hukommelsen min?
Jeg er ikke gal!
Våkn opp.
"Dampskip borte på havet. Prometeus fortsatt savnet etter fire måneder."
EN KVINNE VÅKNER AV KATE CHOPIN
PRIVAT POSTKORT
"Jeg fant ut hva faren vår gjorde. Møt meg i New York.
Ikke stol på noen.
Fra din bror."
Jeg er Maura Franklin.
Født i Morefield.
I dag er det 19. oktober,
1899.
Jeg er ikke gal.
Jeg er Maura Franklin.
EN NETFLIX-SERIE
SKIPET
Greit!
Jeg er ikke overtroisk.
Men det har gått fire måneder, og de har ennå ikke funnet Prometeus.
Et stort skip som bare forsvinner.
-Det er rart. -Det forsvant ikke, det sank.
-Punktum. -Du vet ikke det.
Faen ta, ikke nå igjen.
Hei, polakk!
Klatre opp. Fiks det.
I fjor var det en mann på kaia. Han fortalte meg om…
Polakk! Dra i den jævla spaken.
Jeg tenker på det skipet.
Forrett, frue.
Tror du det sank? Ellers hadde de vel funnet det.
Jeg blir urolig for å reise med samme rederi.
Men hva er sjansen for at to skip fra samme rederi synker rett etter hverandre?
Hører du etter, Lucien?
Hva skal man med så mange kniver?
Jeg vet ikke.
Bare lat som at du vet hva du gjør.
Fort deg og spis. Bare spill med.
Lucien?
Sikkert.
Kelner. Mer.
-Har ikke du fått nok? -Du er så jævla kjedelig.
-Ángel, demp deg. -"Ángel, demp deg, ro deg ned."
Ingen av disse jævlene forstår meg. Hvorfor skulle jeg det?
Frøken Franklin. For en sjelden glede å se deg her så tidlig. Får jeg lov?
Ikke lag den grimasen. Jeg gjør deg en tjeneste.
Jeg forstår det. Jeg har reist alene i mange år nå.
Jeg vet at det kan være å foretrekke å reise alene,
men jeg vet også hvor fort en blir dømt, og det er visse rykter som går allerede.
Er det sant at du er lege?
Fokuset mitt var menneskehjernen.
Lar de deg skjære i hjerner?
Kvinner i England får studere, ikke praktisere.
Det er det de gjør, ikke sant?
De viser deg verden, og så sier de at du ikke kan få den.
Ser du ham? Dr. Reginald Murray.
Dum som et brød.
Faren var lege, og hans far før det, og så videre.
Født gutt og skjemt bort.
Kanskje vi kunne gått ut på dekket.
Si meg, hva er det som er så interessant med hjernen?
Hjernen driver våre tanker og adferd. Den holder alle universets hemmeligheter.
Universets hemmeligheter?
Det er en skjult verden i hver av oss som bare må tøyles.
Er ikke visse ting bedre ikke å kjenne?
Bare se på dem.
Hvorfor tror du at de er her?
Det nervøse vraket av en prest og hans kåte bror.
Den eksotiske lille berta der, med sin tjenersau.
Det franske nygifte paret som giftet seg av feil grunn.
Alle flykter fra noe.
Hvorfor skulle noen ellers ønske å dra et annet sted?
Og om jeg ikke tar feil,
så gjelder det deg også, min kjære.
Unnskyld.
Vi trenger hjelp.
Vi trenger en…
…en lege.
Min søster…
En doktor?
Vi aner ikke vår arme råd. Vi trenger en doktor.
Jeg ber dere.
Hun dør. Vi vet ikke hva vi skal gjøre.
Hun dør mens jeg ber dere!
Jeg ber dere! Vi trenger en doktor!
Slipp meg! Stopp!
Hjelp oss!
En doktor! Dere dreper henne! Vi trenger en doktor!
Du klarer deg nok uten meg.
Vi trenger en lege.
Hold kjeft.
Du hører ikke hjemme her oppe.
Neste gang kaster jeg deg over bord. Forstår du det?
Frue.
Stopp!
Du så etter en lege.
Er du lege?
Ok. Kom.
Denne veien.
Hvor langt på vei er du? Hvor langt på vei er hun?
Hvor lenge har du vært gravid?
Hvor mange måneder?
Hvor lenge? Sju? Seks?
Sju.
Sju?
Få det ut av meg!
Få det ut nå!
-Hun tror barnet er dødt. -Hvem er det, Krester?
Hvorfor tok du med henne? Vi trenger ikke hjelp.
Gi meg den.
Nei. Dette er feil. Vi vet ikke hvem eller hva hun er.
Du må gjøre noe.
Jeg hører hjerteslag.
Smerten kommer kanskje fra navlestrengen. De kan vikle seg inn i den.
Jeg må snu barnet.
Jeg tror hun vil snu barnet.
Dette kan gjøre vondt.
Nei. Dette er feil.
Gjør noe. Hun vil drepe det. Det er Guds barn.
-Anker! -Hva vil du jeg skal gjøre?
Hun klarer seg.
Takk.
Kanskje du kunne hjulpet litt, i stedet for å ligge der og spille død.
Sier du at det er min feil?
Slutt å late som. Det er pretensiøst.
Dine foreldre er ikke her mer.
Du elsker ikke meg. Det gjorde du aldri.
Dette er ikke et ekteskap. Det er en ordning.
Så du kan slutte å late som.
Tusen takk.
For at du hjalp søsteren min.
Når jeg blir stor, vil jeg bli lege, som deg.
Jeg beklager. Jeg forstår deg ikke.
Takk.
Har du barn?
Nei. Jeg…
Jeg…
Jeg kan ikke få barn.
Her.
Det er alt vi har.
Gikk De Dem bort?
Jeg så deg ikke.
Du er kapteinen.
Hva gjorde du der nede?
Det angår da ikke deg.
Passasjerer fra første klasse får ikke gå ned der.
Det er regler på skipet, og de bør ikke trosses.
Hvem lagde disse reglene, og hvem er de til nytte for?
Kaptein!
Kaptein, De må se dette.
REDERITELEGRAFEN
I 20 minutter har vi mottatt det samme signalet.
Jeg tror det er det savnede skipet.
Prometeus.
Førtifire. Femtisju.
Femtini. Seksti.
De sender bare disse koordinatene. Igjen og igjen. Ikke noe mer.
Vi vet ikke sikkert at det er Prometeus.
Hvor langt unna er vi?
Vi er her.
Atten knop.
Så rart.
Om de kom seg bort for fire måneder siden,
så burde strømmen ha tatt dem nord for ruten deres, ikke sør.
Hvordan endte de opp her?
Rundt sju timer.
Vi endrer kurs. Nytt mål. 42,4 grader nord.
44,57 grader vest.
Reduser farten til ni knop.
Snu roret 20 grader babord.
Ny kurs, 230 grader.
20 grader babord.
SAKTE
Gjør klar til å snu!
Øk kraft styrbord.
Lukk aller ovner babord!
Fort dere, da!
Hvorfor snur vi?
Hva gjør vi?
-Hvorfor snu skip? -Du gjør bare som du får beskjed om.
Ikke still spørsmål.
Det er som om du vil at alle skal finne det ut.
Kan du ikke være mer forsiktig?
-Mer forsiktig? -Altså…
Er det ikke lettere med mindre oppmerksomhet?
Vet du hva den store forskjellen er på meg og deg,
kjære bror?
Jeg eier ikke frykt.
Og du drukner i det.
Hvorfor tar du ikke en prat med Gud?
Spør ham hvorfor han gjorde deg om til sau
og meg om til ulv.
Hva skjer?
Jeg vet ikke.
Hva skjer?
Det snur.
Hvorfor skulle det snu?
Det pokkers skipet snur!
-Tror du vi drar tilbake? -Nei, dette kan ikke skje.
Kjære Gud, ikke send oss tilbake.
Vi kan ikke dra tilbake.
Jeg kan ikke.
Tove?
Tove, våkn opp.
Er du våken?
Hvor er de andre?
-De er utenfor og ser etter skipet. -Hvilket skip?
Det som ble borte på havet.
-Hva sier du? -De snudde skipet.
De mottok et signal fra skipet som ble borte.
Har de snudd skipet?
-Skal vi tilbake? -Nei, dummen.
Jeg sa jo det. De ser etter det forsvunnede skipet.
Husker du historien om spøkelsesskipet som du fortalte en gang?
Der alle passasjerene hadde syndet fordi de hadde drept en hval.
Og havets ånder ble så sinte
at de sendte en stor storm mot skipet og lagde sorte bølger.
Da de våknet neste morgen, hadde de alle blitt til skygger.
Kanskje det var det som skjedde.
Tenk om det bare er skygger om bord.
Slutt med det tullet.
Og ikke si det til mor og far.
Ok?
DAMPSKIP BORTE PÅ HAVET - PROMETEUS FORTSATT SAVNET ETTER FIRE MÅNEDER
"Det som er borte, vil bli funnet."
Får jeg komme inn?
Passasjerer burde ikke være her heller.
Er det sant at dere fant Prometeus?
Vi mottok et signal.
Koordinater. Det er uklart ennå, men det kan ha kommet fra Prometeus.
Tror du at passasjerene fortsatt er i live?
Etter fire måneder er det usannsynlig.
Om de rasjonerte mat, kunne det gått.
Iallfall for noen av dem.
Hvorfor er du så interessert i Prometeus?
Kjente du noen om bord?
Jeg…
Jeg merket bare at skipet snudde. Jeg vil vite når vi er tilbake på kurs.
Jeg kommer med en kunngjøring i spisesalen om en time.
Dine spørsmål vil bli besvart da.
DET SOM ER BORTE, VIL BLI FUNNET
Fru Wilson.
Jeg så dere prate sammen under frokosten.
Jeg trodde jeg var tydelig.
Ingen prat.
Ja, frue.
Og si at hun må opp med humøret litt.
For seks timer siden mottok vi en beskjed.
Koordinater. Sørvest for kursen vår.
Vi tror denne beskjeden kommer fra Prometeus.
Skipet som ble borte for litt siden.
Dere tror det?
Dere er ikke sikre på at signalet kommer fra skipet?
Nei.
Men kommunikasjonsteknologien rederiet bruker er sjelden.
Den kan nå lenger enn systemene på andre skip.
Koordinatene var sju timer unna oss.
Det er ingen andre skip fra vårt rederi på ruten.
-Hva mer sto det? -Bare det.
Plasseringen.
Og de identifiserte seg ikke som Prometeus?
Sa de at de trengte hjelp?
Så vi endrer kurs på grunn av en melding fra en ukjent sender
som ikke ba om hjelp.
Prometeus hadde 1 423 passasjerer om bord.
-Noen av dem kan være i live. -Etter fire måneder?
Kaptein.
Broren min og jeg, og alle disse menneskene,
vi betalte godt for denne turen.
Sju dager til New York. Ingen omveier.
Der var du, ja.
Hva er du så urolig for?
Hvorfor bryr det deg om vi kommer til New York et par dager senere?
Lucien?
Jeg beklager. Jeg beklager så mye, sir.
Jeg vet jeg ikke får være her. Jeg tok bare en pause.
-Bli. -Jeg går nå.
Bli der.
Jeg vil ikke skade deg. Jeg er sulten.
Brødet.
Navnet ditt?
Hva heter du?
Jeg heter Jérôme.
Og du?
Olek.
Alle andre spiser middag inne.
Er du ikke sulten?
Bare ikke sulten på enda en samtale om været,
imperiets fall eller det faktum at jeg er en kvinne som reiser alene.
Er det sant?
At du studerte medisin?
Mrs. Wilson hadde rett, rykter sprer seg fort.
Du vet at det er like mange rykter om deg på skipet som det er om meg?
Rett her nede er havet nesten 4 000 meter dypt.
Mennesket har kartlagt hvert hjørne av denne verden.
Vært i de fjerneste ørkener, på toppen av de høyeste fjell…
Men det som er der nede, er fortsatt en gåte.
En skjult verden i skyggene.
Når vi kommer frem til skipet, hva tror du at du finner da?
Jeg vet ikke.
Skip forut!
Kaptein, med all respekt,
burde vi komme oss tilbake på kurs.
Så fort vi får kontakt på radioen, informerer vi rederiet.
Vi senker en livbåt.
Men det er sinnssykt. Vi burde kontakte rederiet først.
Kaptein, førstestyrmannen har rett.
Du har ansvaret mens jeg er borte.
Dette er imot reglene.
De har kommandoen. De kan ikke bare…
Dere tre, bli med meg.
Jeg blir med dere.
Du kan trenge en lege.
Prøv å nå rederiet igjen.
Si til dem at vi fant Prometeus.
Hva venter dere på?
Frøken Franklin.
Du også.
Det er kapteinen.
Kaptein?
Burde vi ikke ta med presten?
Jeg sier det bare. Vi aner ikke hva som venter og…
Hva sier han?
Jeg tror han vil du skal bli med.
-Hvor da? -Til det forsvunnede skipet.
-Hvorfor det? -Fordi du er prest, husker du?
Hva heter du?
-Jeg snakker ikke språket. -Ja.
Navnet ditt?
-Navnet ditt. -Ramiro.
Pater Ramiro.
Prometeus har vært savnet i fire måneder.
Jeg vet ikke hvor mange det er som lever, og hva de har vært gjennom.
Men det hadde vært godt for dem å se deg.
Ta det med ro. Det kommer til å gå bra.
Hva gjør dere her?
Jeg…
Han…
Er du ny? Jeg har ikke sett deg her før.
Mannskapet ikke får være her ute.
Tilbake til posten din.
Er du døv? Tilbake til posten!
Franz, senk livbåten.
Hvorfor er havet så stille? Det er ikke vind mer.
Du vet hva de sier.
Havet vet når døden venter.
Han har rett. Noe er galt.
Hvorfor svarer de ikke? Hvorfor er det ikke lys?
Jeg skal ikke dit.
Du.
Hva heter du?
Olek.
Dere to blir med meg.
Kan jeg få en?
Får jeg en, vær så snill?
Hva?
Vil du ikke ha den mer?
Takk.
Jeg så deg i spisesalen tidligere.
Du har et interessant ansikt.
Det er rart, men…
Det arret der…
Det kler deg nesten.
PROMETEUS
Hallo!
Er det noen der?
Hallo!
Vent på oss. Om vi ikke er tilbake innen en time, skaff hjelp.
Deg først.
Jeg har vært i mannskapet ditt i 12 år.
Han har lavere rang enn meg.
-Han burde bli. -Nei, du blir her.
Én time.
Så skaffer du hjelp.
Hvorfor er det ingen her?
Noen sendte signalet. Det må være overlevende.
Det stoppet.
Hva stoppet?
De stoppet å sende koordinatene.
De må ha sett oss da, eller hva?
Mulig.
Hvor er alle sammen?
Hva har skjedd her?
Går det bra med deg?
Ingenting vil endre seg.
Vi holder oss til planen.
Jeg kan ikke gå med denne sminken og dette kostymet mer.
Om du bare godtok skjebnen din, så hadde ikke dette skjedd.
Det gjør vondt.
Livet gjør vondt.
Du burde øve på japansken din.
Får jeg æren av å danse med deg?
Skal vi danse?
Å danse? Å danse?
Å danse?
Hyggelig å treffe deg.
-Vi må bare… -Hyggelig.
…late som litt til.
Husk…
-Det ordner seg til slutt. -Det ordner seg til slutt.
-Hvis ikke, er det ikke slutt. -Hvis ikke, er det ikke slutt.
Fint å møte deg.
Noen ødela telegrafen.
Hvordan sendte de signalet?
Hallo?
Er det noen her?
Hva gjør hun?
Hva var det?
Herregud. Ikke gjør dette mot meg.
Hei, er du gal? Du vet ikke hva som er der inne!
Herregud.
Går det bra?
Hvem satte deg der inne?
Tekst: Ekaterina Pliassova