Наш розум ширший за блакить
Незміряних небес
Він — що найвищий абсолют
Скарбниця всіх чудес
Наш розум глибший від глибин
Що їх морськими звуть
Ввібрати легко міг би він
Всю їхню каламуть
Батьку?
Я знаю, що я бачила. Я не божевільна!
Що ти зробив з моїм братом?
Де мій брат?
Він був на «Прометеї».
Він дізнався, що ти робиш на цих кораблях.
Чому я не пам'ятаю? Що ти зробив з моєю пам'яттю?
Я не божевільна!
Прийди до тями.
«Пароплав, що загубився в морі.
"Прометей" шукають уже чотири місяці».
«ПРОБУДЖЕННЯ» КЕЙТ ШОПЕН
ГЕНРІ
ПРИВАТНА ПОШТОВА ЛИСТІВКА
«Я дізнався, що зробив наш батько. Зустрінемося в Нью-Йорку.
Не довіряй нікому.
Твій брат».
Я Мора Франклін.
Народилася в Морфілді.
Сьогодні 19 жовтня
року 1899.
Я не божевільна.
Я Мора Франклін.
СЕРІАЛ NETFLIX
КОРАБЕЛЬ
Так, обережно.
Гаразд, давайте!
Рухайтеся!
Так, я не забобонний.
Просто кажу, що минуло вже 4 місяці,
а вони досі не знайшли «Прометей».
Великий корабель просто зникає.
-Дивно. -Він не зник, він потонув.
І крапка.
Звідки тобі знати.
Твою дивізію, невже знову.
Гей, Поляку!
Лізь нагору. Полагодь.
Торік у доках був один чоловік. Розповів мені про…
Поляку! Потягни клятий важіль!
У голові той зниклий корабель.
Перша страва, мадам.
Думаєш, він затонув?
Це єдине пояснення. Інакше б його знайшли.
Мені ніяково на кораблі тієї ж компанії.
Але які шанси, що два кораблі однієї компанії
потонуть один за одним?
Я права?
Ти мене слухаєш, Люсьєне?
Навіщо стільки ножів?
Не знаю.
Вдай, ніби знаєш, що робиш.
Поквапся і їж.
Просто підігруй.
Люсьєне?
Як скажеш.
Офіціанте!
Ще.
Може, тобі вже досить?
Проблема в тому, що ти нудний.
Анхелю, тихіше.
«Анхелю, тихіше. Анхелю, заспокойся».
Жоден з цих бідолах не розуміє моїх слів.
Чому я маю мовчати?
Міс Франклін.
Яка рідкість бачити вас тут так рано. Можна?
Не робіть таке обличчя.
Я роблю вам послугу.
Я розумію. Я вже багато років подорожую сама.
Я знаю, що іноді краще самотність, а не компанія,
але ще я знаю, як швидко засуджують,
а плітки вже ширяться.
Це правда, що ви лікар?
Я зосередилася на людському мозку.
Вам дозволили розрізати мозок?
В Англії жінки можуть вчитися, а не практикувати.
То ось що вони роблять?
Показують тобі світ, а потім кажуть, що він тобі недоступний.
Бачите чоловіка?
Д-р Реджинальд Маррей.
Він тупий як пень.
Його батько був лікарем, і його батько, і так далі.
Народився хлопцем і розпещеним дурнем.
Може, прогуляємося по палубі.
Скажіть.
Що такого цікавого в мозку?
Мозок керує нашими думками, поведінкою.
У ньому всі таємниці всесвіту.
Таємниці всесвіту?
У кожному з нас є прихований світ, який треба лише розгадати.
Може, дещо краще не знати?
Погляньте на них.
Як гадаєте, чому вони тут?
Знервований священник
і його збуджений брат.
Екзотична пташка зі своєю мовчазною служницею.
І французькі молодята, які одружилися не з благої мети.
Вони всі від чогось утікають.
Навіщо ще прагнути в інше місце?
І якщо я не помиляюся,
це стосується і вас, люба.
Вибачте.
Нам потрібна допомога.
Нам потрібен…
лікар.
Моя сестра…
Лікар?
Їй треба… Ми не знаємо, що робити. Нам потрібен лікар.
Благаю вас.
Вона помирає. Ми в розпачі. Благаю.
Вона помирає, поки я вас благаю!
Благаю вас! Лікар? Нам потрібен лікар!
Відпустіть мене! Годі!
Допоможіть нам!
Лікар? Ви її вбиваєте. Потрібен лікар!
Упевнена, впораєтеся без мене.
Нам потрібен лікар.
Замовкни.
Тобі тут не місце, вилупку.
Наступного разу я викину тебе за борт. Зрозумів?
Мем.
Стій!
Ти шукав лікаря.
Ти лікар?
Добре. Ходімо.
Сюди.
Який у тебе строк?
Який у неї строк?
Скільки ти вже з дитиною?
Скільки місяців?
-Скільки? Сім? Шість? -Сім.
Сім?
Витягни його з мене!
Негайно витягни!
-Вона думає, дитина мертва. -Хто це, Крестере?
Нащо ти її привів? Ідіот. Нам не треба допомога.
Дай мені це.
Це неправильно. Ми ж не знаємо, хто вона і що вона.
Зроби щось.
Я чую серцебиття.
Біль може йти з пуповини.
Зрідка, та діти в ній заплутуються.
Я маю повернути дитину.
Думаю, вона хоче перевернути дитину.
Ні.
Може бути боляче.
Ні. Це неправильно.
Зроби щось. Вона його вб'є. Це дитя Бога.
-Анкере! -Що ти від мене хочеш?
З нею все гаразд.
Дякую.
Може, якби ти допомогла,
а не лежала, вдаючи з себе мертву.
Тобто це я винна?
Припини цю виставу. Переграєш.
Батьків нема поруч. Усе гаразд.
Ти мене не кохаєш. І ніколи не кохала.
Це не шлюб. Це домовленість.
Тож припини прикидатися.
Дуже дякую.
За допомогу сестрі.
Коли виросту, хочу бути лікарем, як ти.
Вибач. Я не розумію, що ти кажеш.
Дякую.
У тебе є діти?
Ні. Я…
Я…
не можу мати дітей.
Візьми.
Це все, що в нас є.
Ви загубилися?
Я вас не побачила.
Ви капітан.
Що ви там робили?
Не розумію, як це стосується вас.
Пасажирам першого класу не можна там бути.
Правила на цьому кораблі не обговорюються.
Хто встановив ці правила і в чиїх інтересах?
Капітане!
Капітане, ви мусите це побачити.
СУДНОПЛАВНА КОМПАНІЯ ТЕЛЕГРАФ
Уже 20 хвилин ми отримуємо той самий сигнал.
Думаю, це зі зниклого корабля.
З «Прометея».
Сорок чотири. П'ятдесят сім.
П'ятдесят дев'ять. Шістдесят.
Вони просто надсилають координати.
Знов і знов. І це все.
Ми не знаємо точно, чи це «Прометей».
Як ми далеко?
Ми тут.
На 18 вузлах.
Дивно.
Якщо вони зійшли з курсу 4 місяці тому,
течія мала віднести їх на північ, а не на південь.
Як вони тут опинились?
Приблизно сім годин.
Ми змінюємо курс.
Новий пункт призначення. 42,4 на північ.
44,57 на захід.
Знизити швидкість до 9 вузлів.
Готуйтеся до повороту. Кут — 20 градусів по лівому борту.
Новий курс — 230 градусів.
По лівому борту 20С.
Приготуватися до повороту!
Збільшити потужність по правому борту.
Закрити всі печі по лівому борту!
Можна швидше?
Чому ми повертаємо?
Куди ми йдемо?
-Навіщо повертати корабель? -Просто роби те, що кажуть.
Тут нічого не питають.
Ти ніби хочеш, щоб усі дізналися, Анхелю.
Можна трошки обережніше?
-Обережніше? -Просто кажу…
Не думаєш, що краще привертати менше уваги?
Знаєш, у чому величезна різниця між нами,
любий брате?
У мене немає страху.
А тебе він поглинає.
Чому б тобі не поговорити з Богом?
Спитай, чому він зробив тебе вівцею,
а мене — вовком.
Що відбувається?
Не знаю.
Що відбувається?
Він повертає.
Не сміши мене. Чого б це?
Клятий корабель повертає.
Думаєш, ми повертаємося?
Не може бути. Ми не можемо повернутися.
Господи, не дай нам повернутися.
Ми не можемо повернутися.
Я не можу.
Тове?
Тове. Прокидайся.
Ти не спиш?
Де решта?
Всі нагорі, шукають корабель.
Який корабель?
Той, що загубився в морі.
-Про що ти? -Наш корабель повернули.
Вони отримали сигнал від корабля, що загубився.
Повернули наш корабель?
Ми повертаємося?
Ні, дурненька.
Я ж сказала. Вони шукають загублений корабель.
Пам'ятаєш, ти розповідала про корабель-привид?
Де пасажири згрішили, вбивши кита.
А морські духи так розлютилися,
що послали величезний шторм і спричинили чорні хвилі.
І коли вони прокинулися наступного ранку, то стали тінями.
Може, так сталося з тим кораблем.
Уяви, що на борту лише тіні.
Припини нести дурниці.
І не кажи такого мамі й татові.
Чуєш мене?
ПАРОПЛАВ, ЩО ЗАГУБИВСЯ В МОРІ — «ПРОМЕТЕЙ» ШУКАЮТЬ УЖЕ ЧОТИРИ МІСЯЦІ
ГЕНРІ
«Загублене віднайдеться».
Можна зайти?
Пасажирам не місце і в цій частині корабля.
Ви правда знайшли «Прометей»?
Ми отримали сигнал.
Координати. Поки не зовсім ясно, але вони можуть бути з «Прометея».
Гадаєте, пасажири ще живі?
Минуло чотири місяці. Малоймовірно.
Але якби розрахували їжу, то можливо.
Принаймні деякі з них.
Чому ви так цікавитеся «Прометеєм»?
Ви знали когось на борту?
Я…
Просто помітила, що корабель повернув. Коли ми повернемося на курс?
Я поясню ситуацію в їдальні за годину.
Упевнений, у вас не лишиться запитань.
АЙК
ЗАГУБЛЕНЕ ВІДНАЙДЕТЬСЯ
Місіс Вілсон.
Я бачила, ви розмовляли за сніданком.
Я думала, що чітко висловилась.
Жодних розмов.
Так, мадам.
І скажи тій трохи збадьоритися.
Шість годин тому ми отримали повідомлення.
Координати. Південно-західніше нашого курсу.
Ми думаємо, це повідомлення з «Прометея».
Корабля, що зник кілька місяців тому.
Думаємо?
Ви не впевнені, що це сигнал із загубленого корабля?
Ні.
Але комунікаційні технології на кораблях цієї компанії — рідкісні.
Їм під силу більші відстані, ніж на інших кораблях.
Координати були за сім годин від нас.
І жоден корабель нашої компанії не йшов цим курсом.
-Що ще було в повідомленні? -Лише це.
Місцезнаходження.
І вони не ідентифікували себе як «Прометей»?
І не попросили про допомогу?
Ми змінюємо курс через вістку від невідомого відправника,
який не просив допомоги.
На «Прометеї» було 1423 пасажира.
Дехто ще може бути живим.
Через чотири місяці?
Капітане.
Ми з братом і всі ці люди
добре заплатили за цю поїздку.
До Нью-Йорка за сім днів. Без зміни курсу.
Ось ти де.
Чого ти так розхвилювався?
Ну приїдемо в Нью-Йорк на кілька днів пізніше.
Люсьєне?
ДРІҐС-АВЕНЮ, БРУКЛІН, НЬЮ-ЙОРК
Перепрошую.
Вибачте, сер.
Я знаю, що мені сюди не можна. У мене була перерва.
Залишайся.
Я вже піду.
Залишся.
Я не хочу тебе скривдити. Я голодний.
Хліб.
Твоє ім'я?
Як тебе звати?
Я Жером.
Ти?
Олєк.
«ЦЕРБЕР»
Усі вечеряють.
Ви не голодна?
Не на стільки, щоб розмовляти знов про погоду,
занепад імперії чи те, що я жінка, яка подорожує сама.
Це правда?
Що ви вивчали медицину?
Місіс Вілсон мала рацію — плітки швидко ширяться.
Ви знаєте, що про вас чуток на кораблі
не менше, ніж про мене?
Прямо тут глибина океану майже 4000 метрів.
Людина нанесла на карту всі куточки світу.
Була у найвіддаленіших пустелях, на вершинах найвищих гір…
Але що там унизу — досі таємниця.
Схований світ у тіні.
Що ви очікуєте знайти, коли дістанемося корабля?
Не знаю.
Корабель прямо по курсу!
«ПРОМЕТЕЙ»
Капітане,
з усією повагою,
треба повертати на курс.
Щойно буде радіозв'язок, ми повідомимо компанії місцезнаходження.
Опускаємо шлюпку.
Це божевілля. Спершу треба зв'язатися з компанією.
Капітане, старпом має рацію.
Ти головний на містку під час моєї відсутності.
Це проти правил.
Ви командир корабля. Не можна просто…
Ви троє, зі мною.
Я йду з вами.
Лікар може знадобитися.
Спробуй зв'язатися з компанією.
Скажи їм, що ми знайшли «Прометей».
Чого чекаєте?
Міс Франклін.
Ви теж.
Це капітан.
Капітане?
Може, візьмемо священника?
До слова. Ми не знаємо, що нас там чекає, і…
Що він каже?
Думаю, хочуть, щоб ти пішов з ними.
-Куди? -На загублений корабель.
-Навіщо я їм? -Бо ти священник, пам'ятаєш?
Як вас звати?
-Я не говорю їхньою мовою. -Так.
Ваше ім'я?
-Твоє ім'я. -Раміро.
Отче Раміро.
«Прометей» зник чотири місяці тому.
Я не знаю, скільки пасажирів ще живі,
що вони пережили.
Але з вами їм би було легше.
Не хвилюйся. Усе буде добре.
Що ви тут робите?
Я…
Він…
Ти новенький? Я тебе раніше не бачив.
Ти же знаєш, що сюди не можна екіпажу.
Назад до роботи.
Ти глухий?
Назад до роботи!
Франце, опускай шлюпку.
Чому море таке тихе?
Вітру немає.
Як кажуть:
«Море знає, коли смерть поруч».
Він має рацію. Щось не так.
Чому вони не відповідають?
Чому немає жодного вогника?
Я туди не піду.
Ти.
Як тебе звати?
Олєк.
Ви двоє підете зі мною.
Можна мені одну?
Можна одну, будь ласка?
Що?
Більше не хочеш?
Дякую.
Я бачив тебе в їдальні.
У тебе цікаве обличчя.
Дивне, але…
цей шрам…
тобі майже личить.
«ПРОМЕТЕЙ»
Агов!
Тут хтось є?
Агов!
Чекай тут.
Як не повернемося за годину, клич допомогу.
Ти перший.
Я член екіпажа вже 12 років.
Він нижчий за рангом.
Він має лишитися.
Ні, ти лишайся тут.
Одна година.
Потім клич допомогу.
Чому тут нікого?
Хтось надсилав сигнал. Мають бути ті, хто вижив.
Припинилося.
Що припинилося?
Координати. Припинили надсилати.
Вони ж нас певно побачили?
Імовірно.
Де всі?
Що тут сталося?
Усе гаразд?
Усе як і раніше.
Діємо за планом.
Я не можу більше терпіти цей макіяж і цей костюм.
Якби ти змирилася зі своєю долею, нічого б цього не було.
Мені боляче.
Ну, життя — це біль.
Треба практикувати японську.
Можна запросити вас на танець?
Танцювати?
Дуже рада знайомству.
-Нам треба лише… -До ваших послуг.
…поприкидатися ще трохи.
Пам'ятай…
-В кінці все буде добре. -В кінці все буде добре.
-Якщо не добре, то це не кінець. -Якщо не добре, то це не кінець.
Щиро вам вдячна.
Хтось знищив телеграф.
Як вони передали сигнал?
Агов?
Тут хтось є?
Що вона робить?
Що це було?
Боже мій. Не роби цього зі мною.
Гей, ви збожеволіли?
Ви ж не знаєте, що там.
Господи.
З тобою все гаразд?
Хто тебе туди посадив?
Переклад субтитрів: Дарина Полякова