Це неправильно. Нам не варто цього робити.
Він два дні як помер. Думаю, він не проти.
А якщо нас знайдуть? Знаєш, що роблять з дезертирами Легіону?
Уже давно не було вісток.
Вони, певно, не знають, що ми живі.
Цей ідіот мертвий, нема кому мені віддавати накази.
Постачання мало прибути кілька днів тому.
Я не збираюся голодувати й закінчити, як цей.
Жероме.
Це спрацює.
Обіцяю.
До наступного посту йти 7 днів.
Я поранений лейтенант, а ти герой, який мене врятував.
І все.
Нас відрядять додому.
Або так, або померти тут.
Подивися на речі реально.
Допоможи.
-Стій! -Що?
Постачання от-от прибуде.
Нам не варто цього робити.
Твоя правда.
Вибач.
Твоя правда.
Про що я думав, друже?
Про що я думав?
Прийди до тями.
Усе гаразд?
Спокійно.
Заспокойся.
Усе гаразд.
Франце, це заколот. Не можна цього робити.
Вставай.
Ходімо.
Ти теж.
Франце!
Що це? Що ти задумав?
Випусти мене!
Франце!
«ЦЕРБЕР»
Викиньте їх за борт!
Хтозна, від чого вони померли.
Олєку! Я сказав викинути їх за борт.
Давай!
Тебе це теж стосується.
«ЦЕРБЕР»
БИТВА
Лишайтеся в каюті.
Я йду направо!
-Очистіть коридори. -Іди. Роби, як я кажу! Давай.
Будь ласка.
-Заходь! -Облиш мене!
Відпустіть мене!
Тебе не скривдять. Вони хочуть розвернути корабель.
Не хвилюйся.
Рухайся. Давай.
Іди.
Будь тут.
Ти знайшов його?
Ми обшукали весь горизонт.
«Прометея» як не було.
Це неможливо.
Він був прив'язаний до нас.
Може, він не зник.
Може, це ми зникли.
Компаси знову працюють.
На останньому місці наш ніс був на схід.
А тепер — на захід.
Що це означає?
Може, ми не там, де мали би бути.
Не уявляю, яким чином, але ми повернулися в ту точку,
з якої зійшли з курсу 3 дні тому.
Де б ми не були,
наша кінцева точка — на заході.
Запускай двигун.
Повна потужність.
Нині на цьому кораблі нові правила.
І нам потрібні відповіді.
Чому тут помирають люди?
Негайно кажи.
Раніше тобі було байдуже до нашого життя,
а тепер нам байдуже до твого.
Цей корабель піде до Америки.
З твоєю допомогою чи без неї.
Чекайте.
Ви маєте дещо знати.
Вранці, коли ми повернулися з «Прометея»,
ми отримали вістку від…
судноплавної компанії.
Два дні тому вони отримали вістку від судноплавної компанії.
Там було написано: «Корабель затопити».
Там сказано, що треба затопити знайдений корабель.
Певно, компанія хотіла затопити той корабель,
щоб там не лишилося живих.
Той хлопчик, якого вони повернули.
Відколи він на борту, люди вмирають.
Це не збіг.
Що він сказав?
Тове, що він сказав?
-Хлопчик, якого привезли… -Крестере.
Він думає, що смерті через нього.
Диявол одягається, як янгол.
Тепер ти віриш мені?
Диявол не досягне свого.
Знайти хлопця.
Крестере.
Гей, ти!
Ходімо!
Що це було?
Думаєш, з ними щось не так?
Може, це ж сталося з пасажирами «Прометея».
І всі вони так померли.
Ні. Не лізь на рожен.
Розумієш?
З тобою все гаразд?
Заспокойся.
Скажи правду.
Де ти був минулої ночі?
Що це?
Наче тобі не байдуже.
Я твоя дружина.
І що це змінює?
Що з тобою?
Там заколот,
а тебе лиш цікавить, як іще завдати мені болю.
Життя — біль.
Щойно ти думаєш, що маєш усе, то отримуєш ляпас від життя.
Хочеш знати, що це?
Це бромід калію.
Має допомогти при нападах.
Яких нападах?
У моїй голові є щось.
Якщо я не прийму це, то звиватимуся на підлозі, як псих.
А якщо прийму, то в мене не встає.
Правда в тому, що я помру.
У мене мало часу. Може, кілька днів чи тижнів.
Чому ти мені не сказав?
Бо, відверто, тобі начхати, живий я чи мертвий.
Як це сюди потрапило?
-Звідки це тут? -Я поклала туди. Думала, що твоє.
Де ти його знайшла?
Мені боляче!
Вибач.
Відчепіться!
Вона йшла до каюти капітана.
Я мушу поговорити з капітаном.
Він більше не капітан.
А пасажири мають залишатися у своїх каютах.
Відведіть її назад. Замкніть її.
Ви не уявляєте, що тут коїться. Ви робите величезну помилку.
Мені потрібен капітан.
-Він не той, ким себе вважає. -Ні. Ви не той, ким себе вважаєте.
Ви хлопчисько, що грає з владою.
Не знаю, чи це гарна ідея.
Я намагався почути Його голос.
Божий голос.
Щоб він провів нас через це.
Але Він не говорить зі мною, як з твоєю мамою.
Ти справді віриш матері?
Що хлопчик — це зло.
А якщо вона права?
А якщо це все правда?
Може, Бог дав тобі дар.
Може, ти несеш світло всередині себе.
Він сказав їй…
що диявол…
спробує забрати в нас усе.
Не допустимо цього.
Ми не допустимо цього.
Це тут.
Відчини.
Ні. Відійди!
Заждіть.
Я на вашому боці. Ми всі заодно.
Нам потрібен хлопчик.
Що він сказав? Що ти щойно сказав?
Хлопчик потрібен?
Він не хворий, раптом що.
Він у моїй каюті, відколи ми повернулися. І ні з ким не спілкувався.
Він не винен, що люди помирають.
Обшукайте її.
Крестере, обшукай її.
Ось ключ.
Відчини двері.
Де хлопчик?
Мамо.
Мамо, хлопчика тут немає.
Гаразд?
Обшукати кожну каюту і замкнути двері. Нікому не заходити й не виходити.
Знайдіть хлопця.
Де він?
Замкни її.
Ні!
Що там відбувається? Чому нам ніхто нічого не каже?
Нам ніколи нічого не кажуть.
А це навіщо?
Це захист.
Захист від чого?
Від вовків.
Це…
вампіри не люблять часник.
Може, вовкулакам це теж не подобається. Вони схожі.
Не схожі. Вампіри вміють літати. Вовкулаки точно не літають.
Звідки ти знаєш? Ти ж їх не бачив.
Звісно, не бачив. Їх не існує.
Ні, я ніколи не бачив Росію.
-Так. -Але вона точно існує.
Це геть інше. Ти бачив її на мапі.
Мапа — це малюнок.
Якщо так, то я бачив малюнки вовкулаків.
Тож вони існують.
Хочеш, гляну, чи є таке для тебе?
Ні.
Ні. Жероме, ні.
Не створюй нам проблем.
Гей!
Він утік!
Він стрибнув.
Де він?
Тут нічого немає.
-Стій! -Ні!
Де він?
Він пішов сюди.
Знайдіть його.
Де цей гад?
Що сталося?
Не варто було приходити.
Можеш лишитися.
Доки той, хто тебе шукає, не піде.
Не думаю, що це гарна ідея.
Ти куди?
Я вже таке бачив.
Влада в людей, які не заслуговують на неї.
Це не доведе до добра.
Я звільню капітана.
Жероме!
Я допоможу тобі.
Чорний чоловік. Куди він пішов?
Ти допоміг йому?
Ні.
Якщо ти брешеш…
Усе гаразд. Він на нашому боці.
Ти хоч уявляєш, що наробив?
Ми сидимо на пороховій діжці, яка от-от вибухне.
На борту понад 1500 душ.
Хтозна, зі скількох різних країн.
І ти всім видав зброю.
У нас 5 днів, щоб дістатися до суші.
Поки ми дамо їм те, що вони хочуть.
І що це?
Пояснення, чому люди помирають.
Хлопчик.
Перевірте всі каюти!
Гей, ти.
Гляньте тут! Де вони?
Його тут немає.
Сюди!
Де хлопчик?
Відчини двері!
Мені боляче.
Виходь.
Відчини двері!
Ходімо.
-Відчиніть! -Сюди.
Де хлопчик?
Що тут відбувається?
Що ви шукаєте?
Гей, ні. Поклади це. Крестере, скажи, щоб він поклав.
Звідки він знає твоє ім'я?
Крестере?
Краще б Він забрав тебе замість Ади.
Продовжуємо.
Крестере.
Ці шахти також були на «Прометеї».
Для чого вони?
Може, розкажеш, що тут відбувається?
Чекай тут. Я мушу знайти капітана.
Як ти це зробив?
Куди ми?
Знайдіть капітана.
Ми на вашому боці.
Ми намагаємося дістатися рятувальних човнів, втекти з «Цербера».
Може, полагоджу телеграф на «Прометеї» і викличу допомогу.
Вони хочуть взяти шлюпку.
Утекти й сховатися на «Прометеї».
-Я допоможу. -Я теж.
Сюди.
Клеманс?
ЛЮСЬЄН
Хлопчика тут теж немає.
Подивись тут.
Замкни його з рештою.
Айку. Я тебе шукала.
З тобою все гаразд?
Що тут відбувається?
Що ти знаєш проПрометей»?
І припини брехати.
-Франце! -Геть з дороги.
Я сказав, геть з дороги!
Гей!
Навіть не думай про це.
Слухай.
Нам потрібен хлопчик.
Більше нічого.
Хлопчик.
Ні.
Ні. Що ти робиш?
-Це неправильно. -Стій!
Ні! Жероме! Ні!
Ні! Жероме, ні!
Бери хлопця!
Ні! Жероме, ні!
Ні! Жероме!
Люсьєне?
Чому я тут?
Де я?
Мабуть, ударив тебе сильніше, ніж думав.
Що відбувається?
Витягни мене звідси!
Я не можу.
Тепер я можу бути іншим.
Я повернуся до Франції іншою людиною.
Як лейтенант.
Ти мене зрадив.
Ми були друзями.
На посту я скажу, де тебе шукати.
Я скажу їм, що ти дезертир.
Кому, думаєш, вони повірять?
Ось, візьми.
Бери.
Її можна обміняти у в'язниці.
Цього не може бути.
Чому це знову відбувається?
Мені шкода, друже.
Справді.
Що ти робиш?
Крестере, ти теж здурів?
Ти ж не можеш їй вірити.
Ти готовий пожертвувати хлопцем заради любові матері?
Знаєш що?
Годі звинувачувати нас у тому, що сталося.
Не все крутиться навколо тебе.
Ада померла.
Помирають і інші люди.
А тебе цікавлять лише твої страждання.
Не роби цього. Не ставай на їхній бік.
Ти живий.
Я стільки пережив, щоб дістатися на корабель.
Я не збираюся тут помирати.
Вони вийшли з-під контролю.
І ми маємо їх зупинити.
Не обманюйтеся його зовнішністю.
Диявол ховається під різними обличчями.
Він забирає наше.
Збирає наші душі, як і на тому кораблі.
Але ми знаємо, що таке біль і жертва!
Це нас не зламає!
За борт хлопця!
Зупиніться!
Не робіть цього, будь ласка! Не в ньому причина смертей.
Ми не дамо їм зупинити нас!
Моро!
Треба забиратися!
Відступаємо!
Назад!
Жероме!
Відпусти її!
Як ти тут опинився?
Як ти мене знайшов?
Облиш її!
Назад!
Чому ти була з ним? Що він тобі сказав?
-Не вір жодному його слову. -Ти його знаєш?
Сховаймося там, у барі!
Тобі пощастило.
Не віриться, що хлопчика вбили.
Він навіть не пручався.
Він ніби прийняв це.
Треба поговорити. Негайно.
Гадаю, час сказати мені правду.
Я знайшов судновий журнал. Це було в ньому.
Це список пасажирів «Прометея».
Ось. Це твоє ім'я.
МІС МОРА ФРАНКЛІН
Це неможливо.
Хто ти насправді?
Переклад субтитрів: Дарина Полякова