Ado!
Kde jsi?
Pojď si pro mě.
Už to není vtipný. Musíme jít domů.
Pojď si pro mě.
Mám tě.
Probuď se.
Nic. Žádná odpověď.
Kde je ten kluk?
Kde je kluk?
Matka měla pravdu.
Příčinou je ten kluk! Proto jsou všichni mrtví!
Krester a Ada…!
Co se tu děje?
Kde je kluk?
Tove, přestaň.
Já nevím.
Podívej. Jsme uprostřed oceánu.
Motor je vypnutý.
Pokud ho nezprovozníme,
všichni tu umřeme.
Má pravdu.
Musíme najít pevninu.
Musíme se rozdělit.
Oleku, Franzi.
Strojovna. Nahoďte motory.
Potřebujete pomoc.
Odveďte muže do strojovny.
Vy dva kněží zůstanete s ním.
Ukaž jim, jak funguje telegraf.
Co říkal?
Pošleme nouzový signál s našimi souřadnicemi.
Musíme hledat přeživší.
Paní Wilsonová, to zařídíte vy.
Vezmete si ženy.
- Clémence? - Já nevím.
Už je po všem.
Slečna Franklinová mi pomůže najít toho kluka.
Pokud chceme přežít, musíme si důvěřovat.
SERIÁL NETFLIX
PYRAMIDA
Proč jsi jim to neřekl?
To o mém otci.
Mohl jsi jim to říct.
Proč jsi jim neřekla, že jsem asi kapitán Promethea?
Nic z toho nedává smysl.
Děkuji.
Že mě nepovažuješ za blázna.
Radši půjdeme.
Haló?
Je tam někdo?
Haló?
Pojď si pro mě.
Slyšeli jste to?
Matko?
Co?
Zdálo se mi, že něco slyším.
Teď už mi věříš. Že ano?
Je to pravda.
Jsi vyvolená.
Matko. Přestaň.
Rozdělit se bude rychlejší.
Vy dvě půjdete tudy a my tudy.
Co je to?
Zvláštní. Předtím to tam nebylo.
Cože? Co říká?
Mohl by mi někdo vysvětlit, co se sakra děje?
Nikdy jsem nic takového neviděl.
Co se tady děje?
Stop!
Nesahejte na to.
Nevíme, co to je nebo co to dělá.
A dost. Chci z téhle lodi pryč.
Vzal mě tam dolů a pak zmizel.
Možná jsi měla pravdu.
Možná je to nějaký sen.
Ale komu se zdá?
Tobě, nebo mně?
Kde to jsme? Už jsi tu byla?
Vypadá to jako místo, kde jsem vyrůstala, ale připadá mi to jiné.
Jak je to vůbec možné?
Já nevím.
Ale ta budova tamhle
patří mému otci.
Myslíš, že tam je?
Ten kluk.
Nikdo tu není.
Je to ztráta času.
Kdy máš termín?
To…
Dítě?
Kdy?
Dva měsíce.
Vždycky jsem chtěla děti.
Spoustu dětí.
A pak se setře narodily ty dvě.
Upřímně jsou pěkně otravní.
No…
Asi je to jedna z těch věcí, které člověk v dětství moc chce.
Zamilovat se.
Vdát se. Mít děti.
A nakonec je to
přesný opak toho, co sis představovala.
Obdivuju tě.
Vypadáš tak silně.
Svobodně.
Cítím se směšně.
Víš, co se říká?
Že šaty a podpatky vymysleli muži,
aby ženy nemohly utéct.
Tohle se mi nelíbí.
Tak dobře, musíme rozdělat oheň na obou stranách.
Začni tady. No tak.
Kurva.
Musím jít pro uhlí.
Myslíš, že tam zůstanu s nimi?
To ti asi přeskočilo.
Pořád se to zasekává.
Pomůžu ti.
Díky.
To je tvoje?
To je od holky?
Holka?
Ne.
Žádná holka.
Můj bratr.
Bratr.
Žije v Americe a…
To je na dlouho.
Jsi úplně jiný než ostatní muži.
Omlouvám se.
DUŠEVNÍ ZDRAVÍ
Kde to jsme?
Ústav duševního zdraví.
Otec ho postavil pro mou matku.
Byla jediná, komu dokázal projevit náklonnost.
Měla dvě děti, mě a bratra.
Po každém porodu byla čím dál tím míň sama sebou.
Nejprve zapomínala věci.
Pak začala zapomínat naše jména.
A nakonec i nás.
Můj otec nás za to nesnášel.
Chtěl, aby se uzdravila.
Tak postavil tohle.
Chtěl zjistit, jak funguje lidský mozek.
Jak ho opravit, když je poškozený.
Co tam je?
Co se tu stalo?
Nevzpomínám si.
Vypadá to jako trup lodi.
Hej!
Kam jdeš?
Je to k ničemu. Nikoho se nedovoláme.
Hej, počkej!
Upřímnou soustrast.
Nikdy jsem nechtěl být knězem.
Farmařil jsem.
Stejně jako můj otec a předtím jeho otec.
A neměli jsme moc peněz, ale byli jsme šťastní.
Ale pak… se něco stalo.
A pak moje žena, Iben,
začala slyšet Boží hlas.
Řekl jí, že…
Že s námi má jiný záměr.
Větší záměr.
Dodalo jí to naději v bezvýchodné situaci a já…
Tak moc jsem chtěl cítit stejnou naději.
Ale hlavně…
Chtěl jsem, aby byla šťastná.
Ale já jsem lhář.
Jeho hlas jsem neslyšel.
A pokud mám být upřímný…
Ani nevěřím, že existuje.
Já nevím.
Všechny vaše hříchy budou odpuštěny.
Všechny hříchy budou odpuštěny.
Děkuji.
Ani tady nikdo není.
Já…
Mrzí mě vaše ztráta.
Prý bychom měli psát vlastní příběh.
To není pravda. Náš příběh je již napsaný.
Náš příběh píše Bůh.
A my můžeme jeho rozhodnutí pouze přijmout.
Všechno, co se stane, je součástí Jeho plánu.
Tady taky nic.
Viděla jsi to?
Co jsi říkala?
Počkej, kam jdeš?
Haló?
Je tam někdo?
Krestere?
Na tebe jsem čekal.
Ne!
Co se děje?
Klid.
Uklidni se.
To jsem já.
Hledala jsem tě.
Tove, co se děje?
Budeme pokračovat v podpalubí.
To nedává smysl.
Tady bývaly dveře.
Vchod do otcovy kanceláře.
Jako by to všechno bylo součástí lodi.
Ten kluk. Než mě sem přivedl, něco mi řekl.
Řekl něco divného.
Že poslouchají a jestli chci odpovědi,
musím se zeptat Stvořitele.
Stvořitele? Jako Boha?
Možná jsme se zbláznili oba.
Měli bychom hledat dál.
Jsi v pořádku?
Chvilku tě tu nechám a půjdu najít ostatní, ano?
Haló?
Je tam někdo?
Krestere?
Krestere, jsi to ty?
Pamatuješ si mě?
Kohopak to tu máme?
Ještě jeden z vás mi chybí.
Kde máš sestru?
Ve škole. Je ve škole.
Krestere?
Zajímá mě tvůj názor.
Myslíš si, že říkat pravdu je ctnost?
Ano. Myslím, že jo.
Ano.
A myslíš si, že lhát je hřích?
A souhlasíš se mnou, že člověk by měl být za hřích potrestán?
- Já nevím. Promiňte, nevím. - Počkejte.
Poslouchejte. Poslouchejte mě.
Určitě se můžeme nějak dohodnout.
Tvůj syn mi něco ukradl.
A ještě o tom lhal.
Nechci, aby mou půdu obdělávali lidi, co nemají žádné hodnoty.
Dotkl ses mého syna a připravil ho o nevinnost.
A teď na oplátku vezmu něco já vám.
Omlouvám se.
Prosím.
Tove! Slyšela jsem tě křičet.
Jsi v pořádku?
Co se stalo?
Copak je?
To je krev? Tove?
Asi mi to nebudeš věřit, ale mrzí mě to.
Všechno.
Všechno? Vážně?
Mrzí tě, že seš zasranej lhář?
Mrzí tě, že jsi ze mě udělal dezertéra?
No…
Máš, co jsi chtěl.
To se právě pleteš.
Nedostal jsem, co jsem chtěl.
Dostal jsem, co si zasloužím.
Mám něco v hlavě.
Možná mi zbývá jen pár dní života.
Proto musím do Ameriky. Je tam doktor.
Pokusí se mě operovat, vytáhnout to.
Živému člověku to ještě nedělal.
Ale nikdy nevíš.
Vidíš? Splnilo se ti přání.
Chtěl jsi mě vidět mrtvého.
O to se teď postará osud.
Zase to funguje.
Zvládli jsme to.
Funguje to.
Zvládli to.
Zvládli to! Zase se hýbe!
- Kdo řídí loď? - Hm?
Neměl ten muž, co odešel, řídit tuhle loď?
Máte pravdu.
Kam jedeme?
Čtyřicet tři severní…
Musíme přijít na to, jak řídit loď.
Čtyřicet tři na sever. 53 západně.
Tady. Tady je země.
A co teď?
To je snad vtip.
Chcete se naučit řídit loď čtením?
To nepůjde.
Je to na všech stránkách.
Jenom tohle.
Co to znamená?
„Ať tě káva
nakopne dřív
než realita.“
Porušil jsi protokol.
Situace se vymkla z rukou.
Jak dlouho ještě?
Přestup asi za 48 hodin.
A ten kluk?
Najdi ho.
Potřebujeme tu pyramidu.
Víš, jak moc záleží na úspěchu tohoto projektu?
Ano, pane.
Lidé jsou k realitě slepí.
Vidí jen to, co chtějí vidět.
Jsou vězněni omezením své mysli.
A přitom stačí, aby…
změnili perspektivu…
aby viděli celou rozsah věcí.
Prohledali jsme celý dům.
Není tu.
Co to je?
Tohle tu předtím nebylo.
Stop! Nepřibližuj se k tomu.
Co tady děláš?
Já vás sledoval.
Pracuješ pro něj. Pracuješ pro mého otce.
Ty si to nepamatuješ?
Nevíš, kdo jsem?
Stůj!
Zůstaň, kde jsi.
Nemáme moc času. Šíří se to.
Ty víš, co se děje?
Pohyb!
Mauro, prosím, musíš si vzpomenout.
Pohyb!
Pokračuj dál.
Nedopustím, aby se to opakovalo.
Už tě neopustím.
Běž tam!
Kde je?
Co jsi s ním udělal?
Tohle jsem nechtěl.
Můžu to vysvětlit. Dej mi šanci to vysvětlit.
Kdo jsi?
Prosím, musíš…
Zůstaň, kde jsi.
Podívej se na mě.
Copak nevíš, kdo jsem?
To jsem já, Daniel.
Před 12 roky jsme se vzali.
Lžeš!
Je to další jeho hra! Pracuješ pro mého otce!
Prosím, vím, že to víš! Rozhlédni se!
Není to skutečné. Nic z toho není skutečné.
Musíš si vzpomenout.
Ta věc, pusť ji.
Běž tam.
Běž dovnitř!
Mauro, prosím.
Miluju tě.
Prosím, probuď se.
Nejsem blázen. Jmenuji se Maura Franklinová.
Narozena v Morefieldu. Nejsem blázen.
Vím, že mě tu sleduješ!
Kde jsi?
Otče!
Tohle nemůže být skutečné.
Všichni jsou mrtví.
Jsme tu jen my.
To nemůže být skutečné.
Překlad titulků: Zuzana Matějková