Vågn op.
Ingenting. De svarer ikke.
Hvor er drengen?
-Jeg ved det ikke. -Hør her.
Vi er ude midt på havet,
og maskinerne er standset.
Hvis vi ikke får gang i dem,
dør vi alle sammen herude.
Han har ret.
Vi må finde land.
Vi deler os op.
Olek, Franz. Maskinrummet.
Fyr op i ovnene.
I har brug for hjælp.
Tag mændene med.
De to præster…
Bliv sammen med ham.
Lær dem at bruge telegrafen.
Vi sender et nødsignal med koordinaterne.
Vi må finde overlevende.
Det står De for, fru Wilson.
Tag kvinderne med.
-Clémence? -Kvinderne går sammen.
-Rolig. -Frøken Franklin.
Vi leder efter drengen.
Hvis vi vil overleve,
må vi stole på hinanden.
EN NETFLIX-SERIE
PYRAMIDEN
Hvorfor sagde du intet?
Om min far?
Du kunne have sagt det.
Hvorfor sagde du ikke, jeg var Prometheus' kaptajn?
Det giver ingen mening.
Tak.
Fordi du ikke tror, jeg er skør.
Lad os komme af sted.
Hallo?
Er der nogen?
Vi må hellere dele os.
I to går den vej.
Vi går den vej.
Hvad er det for en tingest?
Sært. Den var der ikke før.
Hvad? Hvad siger han?
Vil nogen fortælle mig, hvad fanden der sker?
Jeg har aldrig set mage.
Hvad foregår der?
Stop!
Rør den ikke.
Vi ved ikke, hvad det er, eller hvad den gør.
Nu er det nok.
Jeg vil af dette skib.
Han tog mig med derned og forsvandt.
Måske havde du ret.
Måske er det en slags drøm.
Hvem drømmer den?
Dig eller mig?
Hvor er vi? Har du været her før?
Det ligner det sted, hvor jeg voksede op, men føles anderledes.
Hvordan er det muligt?
Det ved jeg ikke.
Men bygningen derovre…
Den tilhører min far.
Tror du, han er der?
Drengen?
Hvornår skal du føde?
Dit…
Dit barn?
Hvornår?
Jeg ville have børn.
Mange børn.
Indtil min søster fik sine første to.
De er ret irriterende.
Nuvel…
Det er vel som med alle de ting, man ønsker sig så inderligt som barn.
At blive forelsket.
At blive gift. At få børn.
Det ender altid modsat af, hvad man forestillede sig.
Jeg beundrer dig.
Du virker så stærk.
Så fri.
Jeg føler mig latterlig.
Ved du, hvad man siger?
At mænd opfandt kjoler og høje hæle,
så kvinder ikke kan stikke af.
Jeg kan ikke lide det her.
Godt, der skal fyres op i begge sider.
Begynd her. Kom så.
Fandens.
Jeg må hente kul.
Tror du, jeg bliver hos dem?
Du må være tosset.
Det sidder altid fast.
Lad mig hjælpe dig.
Tak.
Er det dit?
Er det fra en pige?
Pige?
Nej.
Ingen pige.
Min bror.
Bror.
Han bor i Amerika…
Og…
Det er en lang historie.
Du er ikke som andre mænd.
Undskyld.
MENTAL SUNDHED
Hvad er det for et sted?
Et psykiatrisk hospital.
Min far byggede det til min mor.
Hun var den eneste, han viste kærlighed.
Hun fik to børn, mig og min bror.
For hver fødsel mistede hun en del af sig selv.
Først begyndte hun bare at glemme ting.
Så begyndte hun at glemme vores navne.
Og til sidst os.
Min far hadede os for det.
Han ville have, hun blev rask.
Så han byggede det her.
Han ville lære om hjernens funktion.
Hvordan man reparerer den.
Hvad er der dernede?
Hvad skete der her?
Jeg husker det ikke.
Det ligner skibets skrog.
Hallo!
Hvor skal du hen?
Det er nytteløst. Vi får ikke fat i nogen.
Vent!
Det gør mig ondt.
Jeg ved ikke…
Alle dine synder vil blive tilgivet.
Der er heller ingen her.
Det…
Det gør mig ondt.
Her er heller ingen.
Hvad sagde du?
Hvor går du hen?
Hvad sker der?
Rolig.
Tag det roligt.
Det er mig.
Jeg har ledt efter dig.
Det giver ingen mening.
Der var en dør her.
Indgangen til min fars kontor.
Det ser ud til at være en del af skibet.
Drengen… Han talte, før han tog mig med hertil.
Han sagde noget mærkeligt.
At de lytter, og for at få svar måtte jeg spørge skaberen.
Skaberen? Altså Gud?
Måske er vi blevet vanvittige.
Vi bør lede videre.
Klarer du det?
Jeg giver dig fred lidt og finder de andre.
Tove! Jeg hørte, du skreg.
Er alt i orden?
Hvad skete der?
Hvad er der?
Hvad? Er det blod?
Tove?
Du tror mig nok ikke, men jeg er ked af det.
Af det hele.
Af det hele?
Virkelig?
Ked af at være en løgner?
Ked af at melde mig som desertør?
Nuvel…
Du fik din vilje.
Du tager fejl.
Det gjorde jeg ikke.
Jeg fik som fortjent.
Jeg har noget i hovedet.
Jeg har kort tid tilbage.
Jeg skal nå til Amerika.
Der er en læge.
Han vil forsøge at fjerne det.
Hans første gang på en levende.
Men man ved aldrig.
Der kan du se.
Du ønskede, jeg ville dø. Ønsket gik i opfyldelse.
Skæbnen ordner det for dig nu.
Det fungerer igen.
Vi gjorde det.
Det fungerer.
De klarede det.
Det bevæger sig igen!
Du har ret.
Hvor skal vi hen?
Treogfyrre nord…
Treogfyrre nord.
Treoghalvtreds vest.
Her. Her er der land.
Hvad gør vi?
Er det en spøg?
Vil du lære at sejle ved at læse?
Det kan du ikke.
Hvad betyder det?
"Må din kaffe begynde at virke,
før virkeligheden rammer."
Du brød reglerne.
Situationen løb løbsk.
Hvor længe endnu?
Cirka 48 timer til overførslen.
Og drengen?
Find ham.
Vi skal bruge pyramiden.
Du ved, hvor vigtigt det er, at projektet lykkes.
Ja.
Folk lukker øjnene for virkeligheden.
De ser kun det, de vil se.
Fanget af sindets begrænsninger.
Det eneste, de skal gøre,
er at ændre perspektiv…
…for at se tingenes fulde omfang.
Vi gennemsøgte hele huset.
Han er her ikke.
Hvad er det?
Den var her ikke før.
Stop! Gå ikke tættere på den.
Hvad laver du her?
Jeg fulgte efter jer.
Du arbejder for ham.
Du arbejder for min far.
Husker du det ikke?
Husker du mig ikke?
Stop!
Bliv, hvor du er.
Tiden er knap. Den spreder sig.
Du ved, hvad der sker.
Af sted!
Maura, du er nødt til at huske.
Af sted!
Fortsæt.
Jeg lader det ikke ske igen.
Jeg forlader dig ikke.
Gå derind!
Hvor er han?
Hvad gjorde du med ham?
Jeg ønskede ikke det her.
Jeg kan forklare. Lad mig forklare.
Hvem er du?
-Jeg beder dig… -Bliv, hvor du er.
Se på mig.
Ved du ikke, hvem jeg er?
Det er mig, Daniel.
Vi blev gift for 12 år siden.
Du lyver!
Det er én af hans lege! Du arbejder for min far!
Jeg ved, at du ved det! Se dig omkring!
Det er ikke virkeligt! Intet af det!
Du er nødt til at huske.
Den der tingest. Smid den.
Gå derind.
Gå derind!
Maura, jeg beder dig.
Jeg elsker dig.
Jeg beder dig, vågn op.
Jeg er ikke skør. Jeg er Maura Franklin.
Født i Morefield.
Jeg er ikke skør.
Jeg ved, at du overvåger mig!
Hvor er du?
Far!
Det kan ikke være virkeligt.
De er alle døde.
Vi er alene.
Det kan ikke passe.
Tekster af: Vibeke Petersen