‫איידה!‬
‫איפה את?‬
‫בואי תתפסי אותי.‬
‫זה לא מצחיק יותר. אנחנו צריכות לחזור.‬
‫בואי תתפסי אותי.‬
‫עבדתי עלייך.‬
‫תתעוררי.‬
‫כלום. אין תשובה.‬
‫איפה הילד?‬
‫אמא שלי צדקה.‬
‫הילד הוא הסיבה לזה שכולם מתו!‬
‫קרסטר ואיידה!‬
‫מה קורה פה?‬
‫איפה הילד?‬
‫טובה, די.‬
‫אני לא יודעת.‬
‫תקשיבו, אנחנו בלב ים,‬
‫והמנוע לא עובד.‬
‫אם לא נצליח להפעיל אותו שוב,‬
‫אז כולנו נמות פה.‬
‫הוא צודק.‬
‫צריך למצוא יבשה.‬
‫צריך להתפצל.‬
‫אולק, פרנץ.‬
‫לחדר המכונות. תפעילו את המנועים.‬
‫אתם צריכים עזרה.‬
‫קחו את הגברים לחדר המכונות.‬
‫שני הכמרים, תישארו איתו.‬
‫תראה להם איך הטלגרף עובד.‬
‫מה הוא אמר?‬
‫נשלח אות מצוקה עם המיקום שלנו.‬
‫צריך לחפש ניצולים.‬
‫גברת וילסון, את אחראית על זה.‬
‫קחי את הנשים איתך.‬
‫קלמנס?‬ ‫-אני לא יודעת.‬
‫הכול בסדר.‬
‫מיס פרנקלין, את תעזרי לי למצוא את הילד.‬
‫אם אנחנו רוצים לשרוד פה,‬ ‫נצטרך לבטוח זה בזה.‬
‫- סדרה של NETFLIX -‬
‫- הפירמידה -‬
‫למה לא סיפרת להם?‬
‫על אבא שלי.‬
‫יכולת לספר להם.‬
‫למה לא סיפרת להם שהייתי הקברניט בפרומתאוס?‬
‫שום דבר מזה לא הגיוני.‬
‫תודה.‬
‫על זה שאתה לא חושב שאני משוגעת.‬
‫כדאי שנמשיך.‬
‫שלום?‬
‫יש פה מישהו?‬
‫שלום?‬
‫בואי תתפסי אותי.‬
‫שמעת את זה?‬
‫אמא?‬
‫מה?‬
‫חשבתי שאני שומעת משהו.‬
‫עכשיו את מאמינה לי, נכון?‬
‫הכול נכון.‬
‫את נבחרת.‬
‫אמא, די.‬
‫אולי יהיה יותר מהר אם נתפצל.‬
‫אתן תלכו לשם, ואנחנו נלך לפה.‬
‫מה זה?‬
‫מוזר. זה לא היה שם קודם.‬
‫מה? מה הוא אומר?‬
‫מישהו יכול בבקשה להסביר מה לעזאזל קורה פה?‬
‫אף פעם לא ראיתי דבר כזה.‬
‫מה קורה פה?‬
‫עצור!‬
‫אל תיגע בזה.‬
‫אנחנו לא יודעים מה זה, או מה זה עושה.‬
‫מספיק. אני רוצה לרדת מהספינה הזאת.‬
‫הוא לקח אותי לשם, ונעלם.‬
‫יכול להיות שצדקת.‬
‫אולי זה באמת סוג של חלום.‬
‫אז מי חולם אותו?‬
‫אתה או אני?‬
‫איפה אנחנו? היית פה פעם?‬
‫זה נראה כמו המקום שגדלתי בו,‬ ‫אבל אני מרגישה שהוא שונה.‬
‫איך זה יכול בכלל להיות?‬
‫אני לא יודעת.‬
‫אבל הבניין ששם,‬
‫הוא שייך לאבא שלי.‬
‫את חושבת שהוא שם?‬
‫הילד?‬
‫אין פה אף אחד.‬
‫זה בזבוז זמן.‬
‫מתי את אמורה ללדת?‬
‫ה…‬
‫התינוק?‬
‫מתי?‬
‫חודשיים.‬
‫תמיד רציתי ילדים.‬
‫הרבה ילדים.‬
‫עד שלאחותי נולדו שני הראשונים שלה.‬
‫הם די מעצבנים, למען האמת.‬
‫אבל, טוב…‬
‫זה כמו כל הדברים‬ ‫שאת כל כך רוצה כשאת קטנה, כנראה.‬
‫להתאהב.‬
‫להתחתן. לגדל ילדים.‬
‫בסוף כל דבר מתגלה‬ ‫כהפך המוחלט של מה שדמיינת.‬
‫אני מעריצה אותך.‬
‫את נראית כל כך חזקה.‬
‫כל כך חופשיה.‬
‫אני מרגישה מגוחכת.‬
‫את יודעת מה אומרים?‬
‫שהגברים המציאו את השמלות ואת העקבים‬
‫כדי שהנשים לא יוכלו לברוח.‬
‫אני ממש לא אוהב את זה.‬
‫טוב, צריך להדליק אש בשני הצדדים.‬
‫נתחיל פה. בואו.‬
‫זין.‬
‫אני חייב לעלות בשביל הפחם.‬
‫חשבת שאני אישאר איתם למטה?‬
‫אתה בטח משוגע.‬
‫הדבר הזה נתקע כל הזמן.‬
‫אני אעזור לך.‬
‫תודה.‬
‫זה שלך?‬
‫קיבלת את זה ממישהי?‬
‫בחורה?‬
‫לא.‬
‫לא מבחורה.‬
‫מאחי.‬
‫אח.‬
‫הוא גר באמריקה, ו…‬
‫סיפור ארוך.‬
‫אתה שונה מגברים אחרים.‬
‫אני מצטערת.‬
‫- בריאות הנפש -‬
‫איזה מין מקום זה?‬
‫בית חולים לחולי נפש.‬
‫אבא שלי בנה אותו בשביל אמא שלי.‬
‫היא הייתה היחידה‬ ‫שהוא היה מסוגל להפגין רגשות כלפיה.‬
‫היו לה שני ילדים, אני ואחי.‬
‫עם כל לידה, היא הייתה‬ ‫פחות ופחות מי שהייתה לפניה.‬
‫בהתחלה, היא רק שכחה דברים.‬
‫אחר כך היא התחילה לשכוח את השמות שלנו.‬
‫ובסופו של דבר, גם אותנו.‬
‫אבא שלי כעס עלינו בגלל זה.‬
‫הוא רצה שהיא תחלים.‬
‫אז הוא בנה את המקום הזה.‬
‫הוא רצה לגלות איך המוח האנושי עובד.‬
‫איך לתקן אותו אם הוא ניזוק.‬
‫מה יש שם?‬
‫מה קרה פה?‬
‫אני לא זוכרת.‬
‫זה נראה כמו מעטפת הספינה.‬
‫היי!‬
‫לאן אתה הולך?‬
‫אין בזה טעם. אנחנו לא נגיע לאף אחד.‬
‫היי, חכה!‬
‫אני משתתף בצערך.‬
‫אף פעם לא רציתי להיות כומר.‬
‫הייתי איכר.‬
‫כמו אבי לפניי, וכמו אביו לפניו.‬
‫לא היה לנו הרבה כסף, אבל היינו מאושרים.‬
‫ואז קרה משהו.‬
‫ואז איבן, אישתי,‬
‫התחילה לשמוע את קול האל.‬
‫הוא אמר לה…‬
‫שיש לו תוכניות אחרות בשבילנו.‬
‫תוכניות גדולות.‬
‫היא קיבלה תקווה‬ ‫כשנראה היה שאבדה כל תקווה, ואני…‬
‫רציתי מאוד להרגיש את אותה תקווה.‬
‫אבל יותר מכול…‬
‫רציתי שהיא תהיה מאושרת.‬
‫אבל אני שקרן.‬
‫מעולם לא שמעתי את קולו.‬
‫ולמען האמת…‬
‫אני בכלל לא מאמין שהוא קיים.‬
‫אני לא יודע.‬
‫כל חטאיך יימחלו.‬
‫תודה.‬
‫גם פה אין אף אחד.‬
‫אני…‬
‫אני משתתפת בצערך.‬
‫אומרים שכל אחד כותב את הסיפור שלו.‬
‫אבל זה לא נכון. הסיפורים כבר נכתבו.‬
‫אלוהים כותב את הסיפורים שלנו.‬
‫ולנו אין מה לעשות‬ ‫מלבד לקבל את הבחירות שלו.‬
‫כל מה שקורה הוא חלק מתוכניתו של האל.‬
‫גם פה אין אף אחד.‬
‫ראית את זה?‬
‫מה אמרת?‬
‫לאן את הולכת?‬
‫שלום?‬
‫יש פה מישהו?‬
‫קרסטר.‬
‫קרסטר!‬
‫קרסטר.‬
‫חיכיתי לך.‬
‫לא!‬
‫מה קרה?‬
‫תירגעי.‬
‫אל תילחצי.‬
‫זאת אני.‬
‫חיפשתי אותך.‬
‫טובה, מה קורה פה?‬
‫בואו נעבור לסיפון התחתון.‬
‫זה לא הגיוני.‬
‫הייתה פה דלת.‬
‫הכניסה למשרד של אבא שלי.‬
‫כאילו שכל זה הוא איכשהו חלק מהספינה.‬
‫הילד. לפני שהוא הביא אותי הנה, הוא דיבר.‬
‫הוא אמר משהו מוזר.‬
‫שהם מקשיבים, ושאם אני רוצה תשובות,‬
‫אני צריכה לשאול את היוצר.‬
‫היוצר? כלומר, אלוהים?‬
‫אולי שנינו השתגענו.‬
‫צריך להמשיך לחפש.‬
‫את בסדר?‬
‫אני אתן לך רגע, ואלך לחפש את האחרות. בסדר?‬
‫שלום?‬
‫יש פה מישהו?‬
‫קרסטר?‬
‫קרסטר, זה אתה?‬
‫זוכרת אותי?‬
‫תראו את מי יש לנו פה.‬
‫אבל אחת מכם עדיין חסרה.‬
‫איפה אחותך?‬
‫בבית הספר. היא בבית הספר.‬
‫קרסטר?‬
‫קרסטר.‬
‫מעניין אותי לשמוע מה דעתך.‬
‫אתה חושב שאמירת אמת היא מעלה?‬
‫כן, ככה אני חושב.‬
‫כן.‬
‫ואתה חושב שאמירת שקר היא חטא?‬
‫ואתה מסכים איתי שאדם צריך להיענש על חטאיו?‬
‫אני לא יודע. סליחה, אני לא יודע.‬ ‫-חכה.‬
‫תקשיב. תקשיב לי.‬
‫אני בטוח שנוכל להגיע להסכמה!‬
‫הבן שלך גנב ממני משהו.‬
‫ועכשיו הוא משקר בנוגע לזה.‬
‫אני לא יכול להרשות שאנשים חסרי ערכים‬ ‫יעבדו עבורי את האדמה שלי.‬
‫אתה נגעת בבן שלי ולקחת את תמימותו.‬
‫ועכשיו אני אקח מכם משהו בתמורה.‬
‫סליחה.‬
‫אני מתחננת.‬
‫טובה! שמעתי אותך צועקת.‬
‫את בסדר?‬
‫מה קרה?‬
‫מה העניין?‬
‫זה דם? טובה?‬
‫בטח לא תאמין לי, אבל אני מצטער.‬
‫על הכול.‬
‫על הכול? באמת?‬
‫על זה שאתה שקרן מזדיין?‬
‫על זה שנטשת אותי והכרזת שאני עריק?‬
‫טוב…‬
‫קיבלת את מה שרצית.‬
‫פה אתה טועה.‬
‫לא קיבלתי את מה שרציתי.‬
‫קיבלתי את מה שמגיע לי.‬
‫יש משהו בתוך הראש שלי.‬
‫יכול להיות שנשארו לי רק כמה ימים.‬
‫לכן הייתי צריך להגיע לאמריקה. יש שם רופא.‬
‫הוא ינסה לנתח אותי ולהוציא את זה.‬
‫הוא עוד לא עשה את זה לבן אדם חי.‬
‫אבל אין לדעת.‬
‫אתה רואה? המשאלה שלך התגשמה.‬
‫רצית רק לראות אותי מת.‬
‫עכשיו הגורל יטפל בזה בשבילך.‬
‫הכול חזר לעבוד.‬
‫הצלחנו.‬
‫זה עובד.‬
‫הם הצליחו.‬
‫הם הצליחו! הספינה שוב שטה!‬
‫מי נוהג בספינה?‬ ‫-מה?‬
‫האיש שהלך קודם,‬ ‫הוא לא אמור להיות פה ולנהוג בספינה?‬
‫אתה צודק.‬
‫לאן אנחנו שטים?‬
‫43 צפון…‬
‫צריך לגלות איך נוהגים בספינה.‬
‫43 צפון. 53 מערב.‬
‫הנה. הנה היבשה.‬
‫מה עכשיו?‬
‫אתה צוחק עליי.‬
‫אתה רוצה ללמוד מספר איך נוהגים בספינה?‬
‫זה לא יעבוד.‬
‫כל הדפים מלאים בזה.‬
‫זה כל מה שכתוב.‬
‫מה זה אומר?‬
‫"מי ייתן והקפה שלך‬
‫"יתחיל להשפיע‬
‫"לפני שהמציאות תעשה זאת."‬
‫הפרת את הנהלים.‬
‫המצב יצא מכלל שליטה.‬
‫כמה זמן נשאר?‬
‫כ-48 שעות להעברה.‬
‫והילד?‬
‫תמצא אותו.‬
‫אנחנו זקוקים לפירמידה.‬
‫אתה יודע כמה תלוי בהצלחת הפרויקט.‬
‫כן, אדוני.‬
‫האנשים אינם מודעים למציאות.‬
‫הם רואים רק את מה שהם רוצים לראות.‬
‫הם כלואים במגבלות נפשם.‬
‫וכל שעליהם לעשות…‬
‫הוא להסיט את נקודת ההשקפה שלהם…‬
‫כדי לראות את הדברים במלוא היקפם.‬
‫חיפשנו בכל הבית הארור הזה.‬
‫הוא לא פה.‬
‫מה זה?‬
‫זה לא היה פה קודם.‬
‫לא! אל תתקרבי לזה.‬
‫מה אתה עושה פה?‬
‫עקבתי אחריכם.‬
‫אתה עובד עבורו. אתה עובד עבור אבא שלי.‬
‫את לא זוכרת?‬
‫את לא זוכרת מי אני?‬
‫עצור!‬
‫תישאר שם.‬
‫אין לנו הרבה זמן. זה מתפשט.‬
‫אתה יודע מה קורה פה.‬
‫קדימה!‬
‫מאורה, בבקשה, את חייבת להיזכר.‬
‫קדימה!‬
‫תמשיך ללכת.‬
‫אני לא אתן לזה לקרות שוב.‬
‫אני לא אעזוב אותך שוב.‬
‫תיכנס לשם!‬
‫איפה הוא?‬
‫מה עשית לו?‬
‫לא רציתי שזה יקרה.‬
‫אני יכול להסביר, רק תני לי הזדמנות.‬
‫מי אתה?‬
‫בבקשה, את חייבת…‬
‫תישאר שם.‬
‫תסתכלי עליי!‬
‫את לא יודעת מי אני?‬
‫זה אני, דניאל.‬
‫התחתנו לפני 12 שנים.‬
‫אתה משקר!‬
‫זה אחד מהמשחקים שלו!‬ ‫אתה עובד עבור אבא שלי!‬
‫בבקשה, אני יודע שאת יודעת. תסתכלי סביבך.‬
‫זה לא אמיתי! שום דבר פה לא אמיתי!‬
‫את חייבת להיזכר.‬
‫הדבר הזה, זרוק אותו על הרצפה.‬
‫תיכנס לשם.‬
‫תיכנס לשם!‬
‫מאורה, בבקשה.‬
‫אני אוהב אותך.‬
‫בבקשה, תתעוררי.‬
‫אני לא משוגעת. קוראים לי מאורה פרנקלין.‬
‫נולדתי במורפילד. אני לא משוגעת.‬
‫אני יודעת שאתה פה ושאתה צופה בי!‬
‫איפה אתה?‬
‫אבא!‬
‫זה לא יכול להיות אמיתי.‬
‫כולם מתים.‬
‫אנחנו לבד.‬
‫זה לא יכול להיות אמיתי.‬
‫- פרומתאוס -‬
‫תרגום כתוביות: ברונק פרלמוטר‬