Ada!
-Var är du? -Kom och ta mig.
Det är inte roligt längre. Vi ska hem nu.
Kom och ta mig.
Jag fick dig.
Vakna.
Inget. Inget svar.
Var är pojken?
Var är pojke?
Mamma hade rätt.
Det är pojkens fel att alla är döda! Krester och Ada!
Vad är det som händer?
Var är pojke?
Låt bli, Tove.
Jag vet inte.
Hör här. Vi är mitt ute på havet och det är stopp i maskinerna.
Om vi inte får i gång dem igen kommer vi alla att dö här ute.
Han har rätt.
Vi måste hitta land.
Vi delar upp oss.
Olek, Franz, maskinrummet. Sätt i gång maskinerna.
Ni behöver hjälp. Ta med männen till maskinrummet.
De två prästerna stannar hos honom.
-Visa hur telegrafen fungerar. -Vad sa han?
Vi skickar en nödsignal med våra koordinater.
Vi måste leta efter överlevande. Mrs Wilson, ni ansvarar för det.
Ta med kvinnorna.
-Clémence? -Jag går med henne.
-Det är ingen fara. -Miss Franklin, hjälp mig hitta pojken.
Om vi vill överleva det här måste vi lita på varandra.
EN NETFLIX-SERIE
PYRAMIDEN
Varför sa du inget?
Om min far?
Du kunde ha berättat.
Varför sa inte du att jag var kapten på Prometheus?
Allt är helt obegripligt.
Tack.
För att du inte tror att jag är galen.
Vi borde gå.
Hallå?
Hallå? Är det nån där?
Är det nån där?
Hallå?
Kom och ta mig.
Hörde du det?
Mamma?
-Vad är det? -Jag trodde att jag hörde nåt.
Du tror mig nu, eller hur?
Allt är sant.
Du är utvald.
Sluta, mamma.
Det kanske går fortare om vi delar på oss. Ni går den vägen och vi den vägen.
Vad är det där för nåt?
Konstigt. Det var inte där förut.
Vad säger han? Kan nån vara snäll och förklara vad fan som händer?
Jag har aldrig sett nåt liknande.
Vad händer här?
Stopp! Rör det inte.
Vi vet inte vad det är eller vad det gör.
Nu räcker det. Jag vill komma av det här skeppet.
Han tog med mig ner och försvann.
Du kanske hade rätt.
Det kanske är nåt slags dröm.
Vem är det som drömmer då?
Du eller jag?
Var är vi? Har du varit här förut?
Det ser ut som där jag växte upp, men det känns annorlunda.
Hur är det här ens möjligt?
Jag vet inte.
Men den byggnaden där borta, den tillhör min far.
Tror du att han är där? Pojken?
Det är ingen här. Det är slöseri med tid.
När är det dags?
Ditt…
Ditt barn? När?
Två månader.
Jag har alltid velat ha barn. Massor med barn.
Tills min syster fick sina första två.
De är faktiskt ganska irriterande.
Men…
Jag antar att det är som allt det som man vill när man är liten.
Bli kär, gifta sig, skaffa barn…
Det blir alltid det rakt motsatta mot vad man tänkte sig.
Jag beundrar dig.
Du verkar så stark.
Så fri.
Jag känner mig löjlig.
Vet du vad de säger?
Att män uppfann klänningar och höga klackar
så att kvinnor inte skulle kunna fly.
Jag tycker inte om det här.
Då så. Vi måste sätta i gång båda pannorna.
Börja här. Kom igen.
Fan…
Jag måste gå upp och hämta kol.
Tror du att jag tänker stanna med dem? Du måste vara tokig.
Den fastnar hela tiden.
Jag kan hjälpa dig.
Tack.
Är det ditt?
Är det från en flicka?
Flicka?
Nej.
Ingen flicka. Min bror.
Bror.
Han bor i Amerika, och…
Det är en lång historia.
Du är inte som alla andra män.
Jag ber om ursäkt.
MENTAL HÄLSA
Vad är det här för ställe?
Ett mentalsjukhus.
Min far byggde det åt min mor.
Hon var den enda han kunde visa tillgivenhet mot.
Hon fick två barn, mig och min bror.
Med varje födsel blev hon allt mindre sig själv.
Först började hon bara glömma saker.
Sen började hon glömma våra namn.
Och till slut oss.
Min far förebrådde oss.
Han ville att hon skulle bli bättre, så han byggde det här.
Han ville lära sig hur hjärnan fungerade och hur man kunde laga den.
Vad finns där nere?
Vad hände här?
Jag minns inte.
Det ser ut som skeppets skrov.
Hör du? Vart är du på väg?
Det är meningslöst. Vi når ingen.
Vänta!
Jag beklagar sorgen.
Jag ville aldrig bli präst.
Jag var bonde.
Som min far före mig och hans före honom.
Vi hade inte mycket pengar, men vi var lyckliga.
Men sen hände nåt.
Efter det började Iben, min fru, att höra Guds röst.
Han sa till henne att…
…Han hade andra planer för oss. Större planer.
Det gav henne hopp när allt kändes hopplöst, och jag…
Jag ville så gärna känna samma hopp.
Men mest av allt…
…vill jag bara att hon skulle vara lycklig.
Men jag är en lögnare.
Jag har aldrig hört Hans röst. Och om jag ska vara ärlig…
…så tror jag inte att Han finns.
Jag vet inte…
Alla dina synder kommer att bli förlåtna.
Tack.
Ingen här heller.
Jag…
Jag beklagar sorgen.
Man säger att vi ska skriva vår egen historia.
Men det är inte sant. Den är redan skriven.
Gud skriver vår historia.
Man kan bara acceptera Hans val.
Allt som händer är en del av Hans plan.
Det är ingen här heller.
-Såg du det? -Vad sa du?
Vänta, vart går du?
Hallå?
Är det nån här?
Krester.
Krester!
Krester…
Jag har väntat på dig.
Nej!
Vad händer?
Ta det lugnt. Lugna dig…
Det är jag.
Jag har letat efter dig.
Vad händer, Tove?
Vi fortsätter på nedre däck.
Det går inte ihop.
Det brukade finnas en dörr här. Ingången till min fars kontor.
Det är som om allt är en del av skeppet.
Pojken.
Innan han tog med mig hit pratade han. Han sa nåt märkligt.
De lyssnar, och om jag ville ha svar skulle jag fråga skaparen.
Skaparen? Gud?
Vi kanske är galna båda två.
Vi borde fortsätta leta.
Går det bra?
Jag ska lämna dig i fred. Jag letar upp de andra.
Hallå?
Är det nån här?
Krester?
Krester, är det du?
Minns du mig?
Vem har vi här då…
En av er fattas fortfarande.
Var är din syster?
I skolan. Hon är i skolan.
Krester?
Jag vill höra vad du tycker. Tycker du att det är en dygd att tala sanning?
-Ja. Ja, det tycker jag. Ja. -Tycker du att det är en synd att ljuga?
Har jag rätt i att man ska straffas om man syndar?
-Jag vet inte. Jag är ledsen… -Vänta. Lyssna på mig.
Vi kan säkert hitta en lösning på det här!
Din son stal från mig. Och nu ljuger han om det.
Jag kan inte ha folk arbetande på min mark som inte har några värderingar.
Du rörde vid min son och tog hans oskuld.
Nu tar jag nåt som tillhör er alla.
-Jag är ledsen… -Jag ber er…
Tove! Jag hörde dig ropa. Mår du bra?
Vad har hänt? Vad är det?
Är det blod? Tove?
Du tror mig nog inte, men jag är ledsen.
För allt.
För allt? Verkligen?
För att du är en jävla lögnare? För att du gjorde mig till desertör?
Ja… Du fick ju vad du ville.
Där har du fel.
Jag fick inte vad jag ville. Jag fick vad jag förtjänade.
Jag har nåt i huvudet. Jag har kanske bara några dagar kvar.
Därför måste jag åka till Amerika. Där finns en läkare som kan få ut det.
Han har aldrig gjort det på nån som lever, men man vet aldrig.
Ser du? Din dröm besannades. Det enda du ville var att se mig död.
Nu tar ödet hand om det åt dig.
Det fungerar igen.
Vi gjorde det.
Det fungerar.
De gjorde det.
De gjorde det! Vi rör oss igen!
-Vem styr skeppet? -Va?
Han som var här förut, borde inte han styra skeppet?
Du har rätt. Vad ska vi göra?
Fyrtiotre nord…
Vi måste komma på hur man styr.
Fyrtiotre nord, femtiotre väst…
Här. Här finns det land. Vad gör vi nu?
Skojar du? Ska du lära dig styra ett skepp genom att läsa?
Det går inte.
Alla sidor är fulla.
Det står inget annat.
Vad betyder det?
"Må ditt kaffe ta effekt…
…innan verkligheten gör det."
-Du bröt mot reglerna. -Situationen spårade ur.
-Hur mycket längre? -Ungefär 48 timmar för överföringen.
Och pojken?
Hitta honom.
Vi behöver pyramiden.
Du förstår väl hur mycket som hänger på att projektet lyckas?
Ja, sir.
Människor kan inte se verkligheten.
De ser bara det de vill se.
Fängslade av sina hjärnors begränsningar.
När allt de behöver göra…
…är att förändra sitt perspektiv…
…för att se allt som det verkligen är.
Vi har letat igenom hela jävla huset. Han är inte här.
Vad är det där?
Det var inte här förut.
Stopp! Gå inte närmare.
Vad gör du här?
Jag följde efter er.
Du jobbar för honom. Du jobbar för min far.
Minns du inte? Minns du inte vem jag är?
Stopp!
Stanna där du är.
Vi har ont om tid. Det sprider sig.
Vet du vad som pågår?
Gå!
Maura, snälla, du måste minnas.
Gå!
Fortsätt.
Det ska inte få hända igen. Jag tänker inte lämna dig igen.
In där!
Var är han? Vad har du gjort med honom?
Jag ville inte det här. Jag kan förklara, om du ger mig en chans.
Vem är du?
-Snälla… -Stanna där.
Titta på mig. Vet du inte vem jag är?
Det är jag, Daniel.
Vi gifte oss för 12 år sen.
Du ljuger!
Det här är hans trick! Du jobbar för min far!
Jag vet att du vet! Se dig omkring! Inget av det här är på riktigt.
Du måste minnas.
Släpp den där saken.
Gå in där.
In med dig!
Maura, snälla…
Jag älskar dig.
Snälla, vakna.
Jag är inte galen. Jag heter Maura Franklin.
Född i Morefield. Jag är inte galen.
Jag vet att du kan se mig!
Var är du?
Far!
Det kan inte vara sant…
Alla är döda.
Vi är helt ensamma.
Det kan inte vara sant.
Undertexter: Peeter Sällström Randsalu