‫אני אוהב אותך.‬
‫אל תשכחי את זה אף פעם.‬
‫הלוואי שהרגע הזה היה נמשך לנצח.‬
‫הוא בדיוק פה.‬
‫שמור בזיכרון שלך.‬
‫את לא זאת שאמרה לי שהמציאות השלמה של אדם‬
‫נמצאת למעשה בתוך ראשו?‬
‫הכול שם.‬
‫את, אני, זה.‬
‫בתוך המוח שלך, לנצח.‬
‫אתה באמת מקשיב כשאני מדברת איתך.‬
‫מקשיב, כן.‬
‫מסכים, לא.‬
‫המציאות היא יותר מאשר תאי עצב‬ ‫שמשגרים אותות במוח.‬
‫המציאות היא לא מה שבפנים.‬
‫היא מה שקורה בחוץ.‬
‫היא זה.‬
‫וזה.‬
‫אבל כל זה לא היה קיים‬ ‫אם הנפש לא הייתה קיימת כדי לחוות את זה.‬
‫ואם נלך עוד צעד,‬ ‫ייתכן שכל זה לא קיים בכלל.‬
‫לעולם לא נדע אם הגירויים במוח שלנו נגרמו‬
‫על ידי המציאות או על ידי מבנה שמחקה אותה.‬
‫את רומנטיקנית חסרת תקנה.‬
‫מציאות או מבנה, אני גוועת ברעב.‬
‫מאורה.‬
‫אל תשכחי אף פעם.‬
‫לעולם לא.‬
‫נוהל הכיבוי הופעל.‬
‫מאורה?‬
‫תתעורר.‬
‫מאורה, זאת את?‬
‫מאורה, תני לי לצאת!‬
‫נוהל הכיבוי התחיל.‬
‫אין לנו הרבה זמן עד שכולם ימותו שוב.‬
‫איפה המכשיר שלי?‬
‫מאורה.‬
‫אני מתחנן.‬
‫בבקשה.‬
‫אני צריך את המכשיר שלי. בבקשה!‬
‫מאורה.‬
‫- סדרה של NETFLIX -‬
‫- הסערה -‬
‫- היקיצה‬ ‫מאת קייט שופן -‬
‫הספינה תתהפך.‬
‫אי אפשר לשרוד בסופה כזאת.‬
‫צריך למצוא את הקברניט.‬
‫אף אחד מאיתנו לא יודע איך לנהוג בספינה.‬
‫זאת נקמתו של האל.‬
‫אם אלוהים קיים ואם הוא יצר את הדבר הזה,‬ ‫אני נשבע שהוא משוגע.‬
‫צריך להזהיר את מי שבחדר המכונות.‬
‫חדר… חדר המכונות?‬
‫כן, חברי הצוות שם.‬
‫הבריון ההוא ידע מה לעשות.‬
‫מה אתה אומר?‬
‫נלך לחפש את הקברניט או מה?‬
‫זה מגוחך!‬
‫מישהו יכול להגיד לנו מה לעשות?‬
‫צריך למצוא את הקברניט.‬
‫ואת מיס פרנקלין.‬
‫את מרגישה לא טוב?‬
‫אני סובלת ממחלת ים.‬
‫זה הכול.‬
‫מהר! צריך למצוא מישהו שינהג בספינה.‬
‫סיימנו עם הדיבורים או מה?‬
‫מהר!‬
‫את לא באה?‬
‫תמצאי את מיס פרנקלין.‬
‫אני אהיה בסדר.‬
‫זה לא אמיתי.‬
‫היי!‬
‫אני מחפשת את הקברניט. ראית אותו?‬
‫חשבתי שהוא איתך.‬
‫איפה הקברניט?‬
‫חשבתי שהוא חזר לספינה.‬ ‫-"חזר לספינה"?‬
‫הוא עזב אותה?‬
‫התכוונתי להגיד שחשבתי שהוא חזר לגשר.‬
‫הילד. מצאת אותו?‬
‫מיס פרנקלין!‬
‫את בסדר?‬
‫איפה כולם?‬
‫הם מחפשים את הקברניט.‬
‫הוא לא פה?‬ ‫-לא.‬
‫מה זה?‬ ‫-במקומך לא הייתי נוגעת.‬
‫למען האמת, קיוויתי שתוכלי להגיד לי מה זה.‬
‫אף פעם לא ראיתי דבר כזה.‬
‫אני חושבת שאני עומדת למות.‬
‫כולנו עומדים למות.‬ ‫-את לא עומדת למות.‬
‫אף אחד לא ימות. תחשבי שזה מעין חלום רע.‬
‫מה? על מה את מדברת?‬
‫אולי הוא חזר לזיכרון שלו.‬
‫מה? חכי.‬
‫לא, מיס פרנקלין.‬
‫בבקשה, אל תשאירי אותי לבד!‬
‫- כיבוי בעוד 43:11 -‬
‫איפה אתה, עכברוש קטן?‬
‫אייק?‬
‫אפשר לעזור לך?‬
‫אני מחפשת את אייק, אייק לרסן.‬
‫הלכת לאיבוד?‬
‫אני לא מבינה.‬
‫את מרגישה טוב?‬
‫אפשר לעזור לך?‬
‫הלכת לאיבוד?‬
‫את מרגישה טוב?‬
‫אפשר לעזור לך? הלכת לאיבוד?‬
‫את מרגישה טוב?‬
‫אפשר לעזור לך? הלכת לאיבוד?‬
‫את מרגישה טוב?‬
‫הנה, אנחנו עומדים לטבוע.‬
‫ברור שהוא רוצה להעניש אותנו.‬
‫האלוהים שלך.‬
‫הוא לא מלא רחמים, לא.‬
‫הוא משוגע ואכזרי.‬
‫זה לא יעזור לך, אבי.‬
‫במים האלה לא טובעים,‬
‫אלא קופאים למוות.‬
‫הבנת? קופאים!‬
‫צריך להמשיך.‬
‫להמשיך.‬
‫טובה?‬
‫מה לך ולאנשים האלה?‬
‫הוא לא כומר,‬
‫והיא בבירור זונה.‬
‫ככה האל בחר.‬
‫אני נשארת פה.‬ ‫-תפסיקי עם זה.‬
‫תפסיקי.‬
‫האל לא יגן עלינו.‬
‫לא נבחרנו ללכת בעקבותיו.‬
‫ושתינו יודעות טוב מאוד‬ ‫שאני לא נושאת את ילדו של האל.‬
‫ואת לא שומעת את קול האל.‬
‫את משוגעת.‬
‫טובה…‬
‫אתה בא?‬
‫לכי.‬
‫לא.‬
‫יהיה בסדר.‬
‫לא.‬
‫לכי.‬
‫בוא נתפלל, אנקר.‬
‫כן.‬
‫בואי נתפלל.‬
‫לוסיין?‬
‫מה קרה?‬
‫אני בסדר.‬
‫קלמנס?‬
‫אתה בסדר, תודה לאל.‬
‫יש בחוץ סופה. הגלים גבוהים כמו הרים.‬
‫היא מגיעה מכל הכיוונים, בכל מקום.‬
‫אין אף אחד בגשר.‬
‫החובל הראשון עזב, והקברניט לא חזר.‬
‫אולק, אתה חייב לתפוס את ההגה.‬
‫צריך לנווט ישר לתוך הסופה. היישר לתוכה.‬
‫אם הספינה תישאר מקבילה לגלים, אנחנו נתהפך.‬
‫היי, צריך שהמנועים ימשיכו לעבוד,‬ ‫אחרת אין לנו סיכוי.‬
‫היי, לאן אתה הולך?‬
‫צריך לסגור את המחיצות,‬ ‫אחרת יהיו מים בכל מקום.‬
‫אני אעזור.‬
‫לינג יי.‬
‫אני חייב ללכת לגשר.‬
‫אני אלך איתך לאן שאתה תלך.‬
‫איפה היית?‬
‫אני מצטער. אני ממש מצטער.‬
‫ניסיתי להגיע כמה שיותר מהר.‬
‫זה קורה עוד פעם.‬
‫הם מכבים הכול.‬
‫אבל צדקת. אף פעם לא התקדמנו כל כך הרבה.‬
‫זה לא אבוד.‬
‫מצאת את הקוד?‬
‫אמא?‬
‫היא עדיין לא זוכרת.‬
‫אבל אנחנו נוציא אותה, והיא תוכל להפסיק‬ ‫את מעגל הקסמים הזה אחת ולתמיד.‬
‫אתה חייב למצוא את הקוד.‬
‫היא חייבת להיזכר איפה הוא.‬
‫אני צריך רק למצוא את המכשיר שלי‬ ‫כדי לעצור את זה.‬
‫אבא?‬
‫הפעם היא תתעורר.‬
‫אני בטוח.‬
‫מצאתי אותך.‬
‫- ההודעה נמסרה -‬
‫- כיבוי בעוד 29:27 -‬
‫צריך לעצור את ההגה.‬
‫יותר חזק!‬
‫לא.‬
‫אני מצטער שנאלצת לגלות ככה.‬
‫קוראים לו אליוט.‬
‫הוא הבן שלנו.‬
‫זה בלתי אפשרי.‬
‫אני לא יכולה ללדת.‬
‫הרופאים אמרו שלעולם לא אוכל ללדת.‬
‫זה זיכרון כוזב.‬
‫אם הייתי יולדת ילד, הייתי זוכרת.‬ ‫למה אני לא זוכרת?‬
‫כי רצית לשכוח.‬
‫אם היה לי בן, הייתי מרגישה.‬
‫למה אני לא מרגישה כלום?‬
‫כי רצית להיפטר מהכאב.‬
‫למה?‬
‫אני יודע שאת זוכרת.‬
‫עמוק בפנים,‬
‫את זוכרת, אני בטוח.‬
‫זה לא אמיתי. אתה לא אמיתי.‬
‫את לכודה פה. כולכם לכודים.‬
‫לכודים בתוך מה?‬
‫אמרת בעצמך.‬
‫לעולם לא נדע אם הגירויים במוח שלנו‬ ‫נגרמו על ידי המציאות‬
‫או על ידי מבנה שמחקה אותה.‬
‫מבנה שמחקה אותה?‬
‫זה לא אמיתי.‬
‫זאת הדמיה.‬
‫משל המערה של אפלטון.‬
‫את צופה בצללים על הקיר,‬ ‫ואת חושבת שהם המציאות.‬
‫אבל אם תצליחי להביט אחורה, מעבר לכתף,‬
‫תראי מה יוצר את הצללים האלה.‬
‫את האמת הממשית.‬
‫שכחת.‬
‫שכחת מה אמיתי.‬
‫אבל את חייבת להיזכר.‬
‫את חייבת להתעורר.‬
‫אחרת לא יישאר לך למה להתעורר,‬
‫וההכרה שלך תהיה לכודה פה לנצח.‬
‫הזמן הולך ואוזל.‬
‫אני צריך להוציא אותך מפה לפני האתחול.‬
‫- וירג'יניה -‬
‫- אשר אבד, יימצא -‬
‫- כיבוי בעוד 21:05 -‬
‫אדוני.‬
‫הוא יודע איפה הילד מתחבא.‬
‫- היקיצה‬ ‫מאת קייט שופן -‬
‫הנה.‬
‫הם מכבים את ההדמיה.‬
‫יש קוד עקיפה.‬
‫זאת הדרך היחידה לצאת לפני שהכול מאותחל.‬
‫הוא איפשהו בספינה.‬ ‫את חייבת להיזכר איפה הוא.‬
‫אני לא מבינה. למה שאדע איפה הוא?‬
‫תנסי להיזכר.‬
‫החבאת אותו, אבל גרמת לעצמך לשכוח.‬
‫כאן, כל חפץ יכול להיות קוד.‬
‫מתג, דלת, מפתח. כל דבר.‬
‫אני לא יודעת מה הוא פותח.‬
‫הוא היה איתך כל הזמן?‬
‫הוא לא שלי. קיבלתי אותו במעטפה.‬ ‫מישהו שלח לי אותו.‬
‫אני חושבת שזה היה אחי.‬
‫הפעם את תתעוררי. אני מבטיח.‬
‫קלמנס.‬
‫לוסיין!‬
‫לא! התרופה שלך.‬
‫לוסיין, איפה הבקבוקון? לוסיין!‬
‫איפה הבקבוקונים שלו?‬
‫בקופסה בתא שלנו. בוא.‬
‫תעזור לי. ניקח אותו.‬
‫טוב,‬
‫עכשיו הכול תלוי בנו.‬
‫מה זה?‬
‫כמו בכל תוכנה,‬
‫בהדמיה יש קיצורי דרך ותכסיסים נסתרים.‬
‫תאמיני לי, את תביני הכול ברגע שתתעוררי.‬
‫- כיבוי בעוד 11:13 -‬
‫הקונכייה שלי… המכשיר, הוא עדיין אצלך?‬
‫- זוהה מכשיר חדש -‬
‫- הכנס קוד -‬
‫מה אתה עושה?‬
‫ברגע שימחקו אותנו, הכול יתחיל מההתחלה,‬
‫והסיבוב הזה יועבר לארכיב, כמו האחרים.‬
‫אבל הפעם זה יהיה אחרת.‬
‫אני אעגן אותנו להדמיה,‬ ‫כדי שנעבור באותה יציאה.‬
‫ככה יהיה לנו יותר זמן.‬
‫זה כבר קרה בעבר?‬ ‫-עשרות פעמים.‬
‫כל הדמיה נמשכת שמונה ימים.‬
‫אף אחת מהספינות לא הצליחה להגיע ליעד.‬
‫אתם לכודים במעגל קסמים, הדמיה אחרי הדמיה.‬
‫- ההעלאה הושלמה -‬
‫אנחנו חייבים להגיע לאליוט.‬
‫- כיבוי בעוד 10:16 -‬
‫לינג יי.‬
‫בואי.‬
‫בואי איתי.‬
‫אמא!‬
‫היי, לאן את רצה?‬
‫נו, באמת.‬
‫אמא!‬
‫מה את עושה?‬
‫השתגעת?‬
‫מהר!‬
‫אנחנו חייבים לחזור!‬
‫לינג יי!‬
‫את לא תמותי. לא היום.‬
‫אני מבטיח.‬
‫בואי!‬
‫אולק!‬
‫לא!‬
‫אולק!‬
‫אנחל!‬
‫לא, לא, זה לא קורה. לא!‬
‫מישהו! תעזרו לי, בבקשה! מישהו.‬
‫חכה.‬
‫אנחל.‬
‫אהובי.‬
‫אף פעם לא הבנתי איך התאהבת במישהו כמוני.‬
‫אתה הגבר הכי עדין והכי נאמן שפגשתי.‬
‫וצדקת.‬
‫עדיף לך להיות בלעדיי.‬
‫לא.‬
‫לא, אל תעזוב אותי. לא, אהובי.‬
‫אני פוחד.‬
‫לא, לא.‬
‫איבן, אהובתי.‬
‫אי אפשר להישאר פה. בואי.‬
‫אל תדאג לי.‬
‫אם זה מה שהוא רוצה עבורי,‬ ‫מי אני שאתנגד לרצונו?‬
‫את חושבת שהוא רוצה שתמותי?‬
‫אלוהים רוצה שתמותי?‬
‫זה מה שאת רוצה!‬
‫איבן, תתעוררי.‬
‫אני יודעת איזה נתיב הוא בחר עבורנו.‬
‫עבור כולנו.‬
‫הדלת לא נסגרת.‬
‫בואי! צריך לסגור את הדלת הבאה.‬
‫אין ידית. למה אין ידית?‬
‫מה נעשה? מה נעשה?‬ ‫-לעזאזל.‬
‫לא.‬
‫תבטיחי לי שתישארי בחיים.‬
‫מה אתה עושה?‬
‫לא!‬
‫תפתח!‬
‫יהיה בסדר.‬
‫אני לא אעזוב אותך.‬
‫לא אעזוב אותך לעולם.‬
‫עצור! לא!‬
‫אדוני, מצאתי אותו ואת הפירמידה.‬
‫בכל פעם, הם עושים את אותן טעויות.‬
‫ובכל פעם, הם מתים.‬
‫כי הם לא מצליחים להיפטר מהרגשות שלהם.‬
‫אבל זה מה שהופך אותם לחלשים.‬
‫זהו הפגם היסודי שבטבע האדם.‬
‫בחירות לא צריכות להתבסס על אהבה,‬
‫כעס או שנאה.‬
‫אלה בסך הכול רגשות מטופשים‬ ‫שמערפלים את יכולת המחשבה.‬
‫לא.‬
‫לא!‬
‫לא.‬
‫איפה הפתח?‬ ‫-אני לא יודע!‬
‫אני לא יודע.‬
‫הפעם הגעת רחוק.‬
‫השימוש בפרומתאוס‬ ‫כדי להשיג גישה מחודשת היה צעד מחוכם.‬
‫ועם זאת, נכשלת.‬
‫שוב.‬
‫השינויים שביצעת בתוכנה לא יעזרו.‬
‫כל מי שבספינה ימות בסופו של דבר,‬
‫וייטול חלק בהדמיה הבאה.‬
‫כולכם לכודים במעגל הקסמים הזה.‬
‫מאורה, יש לך משהו שאני רוצה.‬
‫למה אתה עושה את זה?‬
‫מה אתה רוצה ממני? למה אני…?‬
‫אני רוצה את המפתח.‬
‫בתמורה, בנך יישאר איתך.‬
‫מה עשית? איפה אליוט?‬
‫מה עשית לו?‬
‫המפתח.‬
‫את יודעת איפה למצוא אותי.‬
‫אני אסדר את זה.‬
‫אבל תצטרכי לסמוך עליי.‬
‫אני אוהב אותך.‬
‫אל תשכחי אף פעם.‬
‫- כיבוי בעוד… -‬
‫קרברוס תועבר לארכיב.‬
‫אמא שלך תיתן לי את המפתח,‬ ‫וכל זה יגיע סוף סוף לקצו.‬
‫כיבוי בעוד עשר…‬
‫- תתעורר -‬
‫תשע, שמונה, שבע,‬
‫שש, חמש, ארבע,‬
‫שלוש, שתיים, אחת, אפס.‬
‫תרגום כתוביות: ברונק פרלמוטר‬