Jag älskar dig.
Glöm aldrig det.
Jag önskar att den här stunden varade för evigt.
Den finns precis där.
Lagrad i ditt minne.
Var det inte du som sa att hela ens verklighet
egentligen finns inuti ens huvud?
Allt finns där.
Du, jag, det här…
Inuti din hjärna för evigt.
Du lyssnar ju när jag berättar saker.
Lyssnar, ja.
Håller med, nej.
Verkligheten är mer än bara neuroner i hjärnan.
Verkligheten finns inte på insidan. Det är vad som händer på utsidan.
Det är det här.
Och det här.
Men inget av det här skulle existera utan en hjärna som upplevde det.
Och om vi går ett steg längre kanske det inte existerar alls.
Vi vet aldrig om alla stimuli i vår hjärna har skapats
av en verklighet eller en konstrukt av en.
Du är en hopplös romantiker.
Oavsett så är jag utsvulten.
Maura…
Glöm aldrig.
Aldrig nånsin.
Påbörjar nedstängning.
Maura?
Vakna.
Maura, är det du?
Maura, släpp ut mig!
Nedstängningen har börjat. Snart kommer alla att dö igen. Var är min apparat?
Maura!
Jag ber dig!
Snälla!
Jag behöver min apparat. Snälla!
Maura!
EN NETFLIX-SERIE
STORMEN
UPPVAKNANDET AV KATE CHOPIN
Vi kommer att kantra.
Det här överlever vi aldrig. Vi måste hitta kapten!
Det finns ingen här som kan styra skeppet!
Det är Skaparens hämnd.
Om Gud finns och om han skapade det här måste han vara galen.
Vi måste varna dem i maskinrummet.
I maskinrummet?
Ja, besättningen är kvar där. Det där monstret vet vad vi ska göra.
Vad säger du?
Ska vi leta upp kapten?
Det här är idioti! Kan ingen säga vad vi ska göra nu?
Vi måste hitta kapten.
Och miss Franklin.
Mår ni inte bra?
Jag är bara lite sjösjuk. Det är allt.
Vi måste skynda oss att hitta nån som kan styra!
Har vi snackat färdigt nu? Skynda er!
-Kommer ni inte? -Hitta miss Franklin.
Jag klarar mig.
Tänk om…
Hallå där!
Jag letar efter kapten. Har ni sett honom?
Är han inte med er?
Var är kapten?
-Jag trodde att han var tillbaka ombord. -Tillbaka? Har han varit borta?
Jag menar tillbaka på bryggan.
Pojken? Hittade ni honom?
Miss Franklin!
Mår ni bra?
Var är alla?
De letar efter kapten.
-Är han inte här? -Nej.
-Vad är det här? -Rör inte vid det.
Jag hade hoppats att ni skulle kunna säga vad det är.
-Jag har aldrig sett nåt liknande. -Jag tror att jag kommer att dö.
-Vi kommer alla att dö! -Ni kommer inte att dö. Ingen ska dö.
Tänk på det som en mardröm.
Va? Vad pratar ni om?
Han kanske är i sitt minne.
Va? Vänta. Nej, miss Franklin. Snälla, lämna mig inte!
NEDSTÄNGNING OM…
Var är du, din lilla råtta?
Eyk?
Kan jag hjälpa er?
Jag letar efter Eyk. Eyk Larsen.
Har ni gått vilse?
Jag förstår inte…
Mår ni bra? Kan jag hjälpa er?
Har ni gått vilse? Mår ni bra?
Kan jag hjälpa er? Har ni gått vilse? Mår ni bra?
Nu kommer vi att sjunka.
Så klart. Han vill straffa oss.
Din Gud.
Han förlåter inte. Han är galen och grym.
Det där hjälper inte, fader.
I det här vattnet drunknar man inte. Man fryser ihjäl. Förstår du? Fryser!
-Vi måste fortsätta. -Fortsätt.
Tove? Vad vill du med de här människorna?
Han är ingen präst.
Hon är uppenbarligen en sköka.
Det är Guds val.
-Och jag stannar här. -Sluta nu. Sluta.
Gud kommer inte att skydda oss.
Vi har inte blivit utvalda att följa Honom.
Vi vet båda mycket väl att jag inte bär Guds barn,
och att du inte hör Guds röst.
Du är galen.
Tove…
Kommer du?
Gå.
Nej.
-Nej. -Det ordnar sig.
Nej.
Gå.
-Låt oss be, Anker. -Ja.
Låt oss be.
Lucien?
Vad är det som händer?
Jag mår bra.
Clémence?
Tack gode Gud att du mår bra.
Storm där ute. Vågor höga som berg.
Det kommer från alla sidor. Det är överallt. Det är ingen på bryggan.
Styrman försvann och kapten har inte kommit tillbaka.
Olek, du måste ta rodret. Vi måste styra rakt in i stormen. Rakt in.
Om skrovet är parallellt med vågorna kommer vi att kapsejsa.
Hallå där! Vi måste hålla maskinerna i gång, annars har vi ingen chans.
Vart ska du gå?
Vi måste stänga skotten, annars får vi vatten överallt.
Jag hjälper.
Ling Yi?
Jag måste gå till bryggan.
Jag går dit du går.
Var har du varit?
Jag är ledsen. Jag är hemskt ledsen.
Jag kom hit så fort jag kunde.
Det händer igen.
De stänger ner den.
Men du hade rätt. Vi har aldrig kommit så här långt förut.
Det är inte förlorat.
Har du hittat koden?
Mamma?
Hon minns fortfarande inte.
Men vi ska få ut henne, så att hon kan få slut på den här slingan.
Du måste hitta koden. Hon måste komma ihåg var den är.
Jag måste hitta min apparat så att jag kan stoppa det här.
Pappa?
Hon vaknar den här gången.
Det gör hon säkert.
Där är du.
MEDDELANDE SKICKAT
NEDSTÄNGNING OM…
Vi måste ta rodret.
Hårdare!
Nej…
Jag är ledsen att du fick veta så här.
Han heter Elliot.
Han är vår son.
Det är omöjligt.
Jag kan inte få barn. Läkarna sa att jag aldrig kunde få barn.
Det är ett falskt minne.
Jag skulle minnas om jag hade ett barn. Varför minns jag inte?
För att du ville glömma.
Jag hade känt om jag hade en son. Varför känner jag inget?
För att du ville bli av med smärtan.
Varför?
Jag vet att du minns.
Nånstans där inne…
…vet jag att du minns.
-Du är inte verklig. -Ni är fast här inne, allihop.
-Fast var? -Du sa det själv.
Vi kan aldrig veta om stimuli i våra hjärnor skapas av en verklighet…
…eller en konstrukt av en.
En konstrukt av en?
Det här är inte verkligt.
Det är en simulering.
Platons grottliknelse.
Du ser skuggor på väggen och tror att de är verkligheten.
Men om du kunde se över din egen axel, skulle du se vad som skapar skuggorna.
Vad som faktiskt är verkligt.
Du har glömt.
Du har glömt vad som är verkligt.
Men du måste minnas. Du måste vakna.
Annars finns det inget kvar att vakna till,
och ditt medvetande förblir fast här för alltid.
Vi har ont om tid.
Du måste ut innan det börjar om.
DET SOM ÄR FÖRLORAT KOMMER ATT ÅTERFINNAS
NEDSTÄNGNING OM…
Sir…
Han vet var pojken gömmer sig.
Här…
De stänger ner simuleringen. Det finns en kod som avbryter det.
Enda vägen ut innan allt börjar om. Den är nånstans på skeppet.
-Du måste komma ihåg var den är. -Jag förstår inte. Varför skulle jag veta?
Försök minnas.
Du gömde den, men tvingade dig själv att glömma. Koden kan vara vad som helst.
En brytare, en dörr, en nyckel. Vad som helst.
-Jag vet inte vad den öppnar. -Har du haft den hela tiden?
Den är inte min. Jag fick den i ett kuvert som nån skickade.
Det kan ha varit min bror.
Du kommer att vakna den här gången. Jag lovar.
Clémence…
Lucien!
Nej! Din medicin!
-Var är din medicin? Lucien? -Var är ampullerna?
I en ask i vår hytt. Hjälp mig bära honom.
Då så. Det verkar vara upp till oss nu.
Vad är det där?
Precis som i alla program finns det dolda genvägar i simuleringen.
Jag lovar att du kommer att förstå allt när du vaknar.
NEDSTÄNGNING OM…
Har du kvar min apparat?
ENHET UPPTÄCKT
NEDSTÄNGNING OM… ANGE KOD:
Vad gör du?
Om de får ut oss börjar allt om igen och den här körningen hamnar i arkivet.
Den här gången blir det annorlunda.
Jag förankrar oss i den och går genom samma port.
Det ger oss mer tid.
-Har det hänt förut? -Många gånger.
Varje simulering är åtta dagar lång. Inga skepp har nånsin nått sitt mål.
Det är en slinga som kör simulering efter simulering.
UPPLADDNING FÄRDIG
Vi måste hitta Elliot.
NEDSTÄNGNING OM…
Ling Yi.
Kom.
Följ med mig.
Mamma!
Vad gör du?
För helvete…
Mamma!
Vad gör du?
Är du galen?
Skynda!
Vi måste tillbaka!
Ling Yi!
Du ska inte dö. Inte i dag.
Jag lovar.
Kom.
Olek!
Nej!
Olek!
Du…
Ángel!
Nej! Det här kan inte hända. Nej!
Hjälp mig… Snälla nån, hjälp mig!
Vänta.
Ángel…
Min älskade…
Jag förstod aldrig hur du kunde bli kär i nån som jag.
Du är den finaste, mest lojala människa jag känner.
Och du hade rätt.
Du klarar dig bättre utan mig.
Nej.
Nej. Lämna mig inte. Nej, min kära…
-Jag är rädd. -Nej…
Iben, min älskade. Vi kan inte stanna här. Kom.
Oroa dig inte.
Om det är detta Han vill, ska jag motsätta mig Hans önskan?
Tror du att Han vill att du ska dö? Att Gud vill att du ska dö?
Det är det du vill!
Vakna, Iben.
Jag vet vad Hans plan för oss verkligen är. För oss alla.
Den går inte att stänga mer! Kom! Vi måste stänga nästa.
-Ur vägen. -Varför finns det inget handtag?
-Vad gör vi? -Förbannat…
Nej.
Lova att du överlever.
Vad gör du?
Nej!
Öppna!
Det kommer att ordna sig. Jag lämnar dig inte.
Jag lämnar dig aldrig.
Sluta! Nej!
Sir, jag hittade honom och pyramiden.
Varje gång gör de om samma misstag.
Och varje gång dör de. För att de inte kan bli av med sina känslor.
Men det är det som gör dem svaga. Det är mänsklighetens avgörande brist.
Man ska inte fatta beslut utifrån kärlek, ilska, hat…
De är bara fåniga känslor som fördunklar sinnet.
Nej… Nej!
Nej!
-Var är den? -Jag vet inte!
Jag vet inte.
Ni kom långt den här gången.
Att utnyttja Prometheus för att få åtkomst var ett smart drag.
Men ni har ändå misslyckats.
Igen.
Er lilla omprogrammering hjälper inte.
Alla ombord kommer att dö, och delta i nästa simulering.
Ni sitter alla fast i slingan.
Maura, du har nåt som jag vill ha.
Varför gör du det här?
Vad vill du ha av mig? Varför är jag…
Jag vill ha nyckeln. I gengäld får ni behålla er son.
Vad har du gjort? Var är Elliot?
Vad har du gjort med honom?
Nyckeln.
Ni vet var jag finns.
Jag ska ordna det här. Du måste lita på mig.
Jag älskar dig. Glöm aldrig det.
Kerberos ska flyttas till arkivet.
Din mor kommer att ge mig nyckeln, och det här får äntligen ett slut.
Nedstängning om tio…
VAKNA
…åtta, sju…
…sex, fem, fyra…
…tre, två, ett, noll.
Undertexter: Peeter Sällström Randsalu