‫ריוהיי, אל תאחר לריאיון העבודה היום.‬
‫משחקי הרג זה כזה כיף?‬
‫כן!‬
‫קדימה, קדימה!‬
‫- 13 דקות קודם לכן -‬
‫- השלב הבא‬ ‫התחל -‬
‫המשחק עדיין לא התחיל.‬
‫כבר עברה שעה?‬
‫אולי הם שכחו ללחוץ על "התחל".‬
‫אפילו לא על ההסבר לחוקים?‬
‫מה קרה?‬
‫אני שומעת משהו.‬
‫הם מהחוף.‬
‫מה אתם עושים פה?‬ ‫-ראינו את ספינות האוויר.‬
‫שמענו שמועות שהשלב הבא עומד להתחיל.‬
‫טוב…‬
‫בעצם…‬
‫רובה.‬
‫רוצו!‬
‫תתחבאו במכוניות!‬
‫זה רובה נגד טנקים.‬
‫אז אין טעם להתחבא במכונית.‬
‫לעזאזל!‬ ‫-אין מצב!‬
‫רוצו!‬
‫זה אומר שהמשחק התחיל?‬ ‫-אני לא יודע.‬
‫החוקים הוסברו?‬
‫אין חוקים! זה פשוט רצח המוני!‬
‫הרובה הזה מסוגל לירות ממרחק של קילומטר.‬
‫הירי הזה נשמע מוכר.‬
‫עכשיו יש להם רובה סער.‬
‫אני לא יודעת כמה נמצאים שם.‬
‫גם שחקנים אחרים מגיעים!‬
‫יכול להיות שיש כמה יורים.‬
‫כל כך הרבה אנשים עדיין חיים!‬
‫הם מתקרבים.‬
‫חייבים לזוז!‬
‫ברצינות?‬
‫בואו!‬
‫אריסו!‬
‫זה רע!‬
‫תתפצלו ותברחו!‬
‫קדימה!‬
‫אריסו! לכאן!‬
‫חרא.‬
‫- אתה מת -‬
‫שוב לא הלכת לריאיון שלך?‬
‫חבל שאין כפתור איפוס למציאות.‬
‫אריסו!‬
‫תישאר ממוקד או שתמות!‬
‫מאיפה הם יורים?‬
‫מלך העלה.‬
‫- בורדרלנד -‬
‫הנה, קמע המזל שלך.‬
‫מה זה? פצצה?‬
‫תשתמשי בה במקרה צרה.‬
‫אריסו! זאת ההזדמנות שלנו!‬
‫קדימה!‬
‫אריסו!‬ ‫-הוא עדיין חי!‬
‫היי! תישאר ער.‬
‫מלך העלה…‬
‫מהר!‬
‫תחזיק מעמד! קום!‬
‫אתה בסדר?‬
‫אתם בסדר? מישהו נפגע?‬
‫זה לא טוב! רוצו!‬
‫מלך העלה…‬
‫הוא לבד?‬
‫אנחנו לא יכולים להישאר כאן.‬ ‫-אם נזוז, יירו בנו.‬
‫תיכנסו!‬
‫טטה!‬
‫יאללה, תיכנסו כבר.‬ ‫-אן!‬
‫רוץ!‬
‫לעזאזל! סע!‬ ‫-מהר!‬
‫צ'ישייה!‬
‫מעולה! התחמקנו מהם!‬
‫צ'ישייה בסדר?‬
‫הוא יכול לדאוג לעצמו.‬
‫מה הקטע של המשחק הזה?‬
‫מה החוקים? אפילו לא נרשמנו!‬
‫אולי צריך לנצח את האויבים?‬ ‫-כמה הם?‬
‫בטח רק אחד.‬
‫רק מלך העלה.‬
‫זה קרב של כוח. הוא הבוס הכי קשוח האחרון.‬
‫ספינת האוויר הייתה בתנועה כשהוא ירה.‬
‫זירת המשחק יכולה להיות כל העיר הזאת.‬
‫איך נוכל להילחם בהם בלי נשק?‬
‫עלינו לשלב הבא, הוא קשה יותר.‬
‫השלב הבא.‬
‫בואו נכייף קצת ביחד!‬
‫מי זאת מירה בכלל? היא בכלל אנושית?‬
‫אני לא יודע.‬
‫אבל דבר אחד בטוח,‬ ‫היא מעורבת ביצירת המשחקים האלה.‬
‫מירה? יוצרת את המשחקים?‬
‫אם הבחור הזה היה מלך העלה,‬
‫בטח יש שליט משחק לכל קלף מלוכה.‬
‫לאחר שננצח את כולם, נוכל לעלות לשלב הבא.‬
‫ברגע שנעשה את זה…‬ ‫-מה יקרה?‬
‫נוכל ללכת הביתה?‬
‫אני לא יודע.‬ ‫אבל זאת הדרך היחידה שלנו לשרוד.‬
‫לאן אתה מסיע אותנו?‬
‫מה? אני רק נוסע אחרי המכונית שלפנינו.‬
‫מה? זה רעיון טוב?‬ ‫-לאן אנחנו אמורים ללכת?‬
‫בואו לא נילחם.‬ ‫לפחות הצלחנו לצאת מהמשחק לבינתיים.‬
‫זה לא היה משחק!‬
‫היי, אולי פשוט נוכל להמשיך לברוח.‬
‫הרי בחיים לא ננצח.‬
‫זה יכול להצליח.‬ ‫לכולנו יש זמן בוויזות שלנו.‬
‫נכון. אנחנו רק צריכים‬ ‫שמישהו אחר ינצח במשחק!‬
‫מה, לעזאזל?‬
‫גם אם ננצח את כל קלפי המלוכה,‬
‫זה לא אומר שנוכל לחזור.‬
‫אתה עדיין מאמין לשטויות של הכובען?‬
‫אבל השלב הבא באמת התחיל‬ ‫אחרי שקיבלנו את כל 40 הקלפים.‬
‫כולנו מצאנו את עצמנו פתאום בעולם הזה.‬
‫כשניצחנו במשחקים, הוספנו ימים לוויזה‬ ‫בהתאם למספר הקלף. ככה נשארנו בחיים.‬
‫- לשורדים הוויזה תוארך ב-3 ימים -‬
‫כשהוויזה נגמרה, הלייזר הזה הרג אותנו.‬
‫כפי שהכובען אמר,‬ ‫נוכל לחזור הביתה כשנקבל את כל הקלפים.‬
‫זה נראה כמו חוק טבעי.‬
‫אתה רק רוצה להאמין בזה.‬
‫בכל המשחקים ששיחקנו החוקים נשמרו.‬
‫אף שהם היו אבסורדיים, היה בהם היגיון פשוט.‬
‫אלה החבר'ה מהחוף.‬
‫טטה! תתחמק מהם!‬
‫מה? תחזיקו חזק!‬
‫טטה!‬
‫טטה! תוציא אותנו מכאן!‬
‫איך?‬ ‫-טטה!‬
‫תן לי לנהוג.‬
‫מה?‬ ‫-עכשיו!‬
‫היי, רגע! השתגעת?‬ ‫-זוז!‬
‫אן, את בטוחה בקשר לזה?‬
‫תחזיקו חזק.‬
‫התחמקנו מהם!‬
‫יופי!‬ ‫-כל הכבוד, אן!‬
‫הם חזרו!‬
‫היי, אן! לאן את נוסעת?‬
‫חרא!‬
‫אתה בסדר?‬
‫עיקמתי את הצוואר!‬
‫נשברה לי ציפורן!‬
‫הם חזרו!‬
‫אני לא יכולה יותר! לא יכולה!‬
‫אם תישארי כאן, את תמותי. בואי.‬
‫גם אם אלחם, אני רק אצטרך לשחק עוד משחק!‬
‫אני לא יכולה לעשות את זה יותר!‬
‫אני לא שומע יריות יותר. הוא בטח די רחוק.‬
‫בואו נסתתר כאן.‬ ‫-כן.‬
‫אני מקווה שצ'ישייה ואן בסדר.‬
‫השניים האלה יהיו בסדר.‬
‫הם ממש חכמים.‬
‫אתה צודק.‬
‫איך שלא יהיה,‬
‫בואו נמצא מה שאנחנו צריכים‬ ‫כדי שנוכל לשרוד את הלילה.‬
‫כן.‬
‫לעזאזל. אני עומדת להירדם.‬
‫אבל מי יודע מתי מלך העלה יגיע.‬
‫למה שלא נלך לחפש אוכל?‬
‫אני אלך לחפש מכונית.‬
‫מישהו יכול לבוא איתי?‬
‫מה?‬
‫אני מכיר מקום טוב קרוב לכאן.‬
‫טוב, בסדר.‬
‫בסדר, אתם תדאגו להביא לנו אוכל טוב.‬
‫בסדר.‬ ‫-הנה.‬
‫תודה.‬
‫בסדר, בוא נלך.‬ ‫היי? מה?‬
‫אני יודעת שבחיים‬ ‫לא שילבת זרועות עם בחורה יפה. בוא כבר.‬
‫תשתקי כבר.‬
‫זה המקום. מגניב, לא?‬
‫כן. יש כאן המון מכוניות ישנות.‬
‫הן נקראות "מכוניות קלאסיות".‬
‫מה שתגיד.‬
‫וואו! היי!‬
‫היא מדהימה!‬
‫איזה גוף מושלם!‬
‫תפסיק לגעת בה כל כך הרבה. זאת הטרדה מינית.‬
‫אלוהים, אני אוהב את הפרופיל הזה.‬
‫איזה קריפ.‬
‫אני בטוחה שהעשירים סבלו במיוחד‬ ‫כשהם נשלחו לעולם הזה.‬
‫הם עבדו כל כך קשה להרוויח כסף,‬ ‫אבל עכשיו הוא חסר ערך.‬
‫זה נכון.‬
‫אולי היה לי מזל.‬
‫אני פטור מלשלם את החוב על שכר הדירה.‬
‫גם אני.‬ ‫השתחררתי מהגיהינום של כרטיס האשראי.‬
‫אבל…‬
‫אני עדיין רוצה לחזור,‬ ‫אפילו עם כל החוב הזה.‬
‫כן.‬
‫- אטריות מטוגנות יאקיסובה קורה!‬ ‫בטעם עוגת פירות -‬
‫יאקיסובה בטעם עוגת פירות?!‬
‫ראינו את הפרסומת של זה.‬
‫כן, לגמרי.‬
‫אתם אהבלים?‬ ‫הטעמים המוזרים האלה היו מתישהו מוצלחים?‬
‫זה יכול להיות הראשון!‬
‫כן.‬ ‫-בגלל זה אתה עוד בתול.‬
‫איך זה קשור?‬
‫כדאי לך שתאכל הכול.‬ ‫-בסדר!‬
‫תישבע!‬ ‫-אל תדאג, זה סגור.‬
‫הבטחת.‬ ‫-גם אריסו יאכל.‬
‫אני אקח ביס.‬
‫מעניין אם אוכל לאכול הכול.‬
‫ברוך הבא לחנות.‬
‫נחמד לשמוע את זה שוב. עבר הרבה זמן.‬
‫הנה.‬
‫זה בכלל טעים?‬
‫כן. סביר להניח.‬
‫כמה מקלות אכילה תרצה?‬
‫ארבעה, בבקשה.‬
‫בהחלט.‬
‫תודה. תבוא שוב, בבקשה.‬
‫הקול שלך גבוה באוקטבה מהרגיל.‬
‫זה טוב למכירות.‬
‫אני בטוח שהרבה בחורים באים לקנות כאן.‬
‫את חמודה.‬
‫מה?‬
‫את מסמיקה?‬
‫לא. אני רגילה לשמוע את זה.‬
‫באמת?‬
‫הלוואי שיכולתי לעבוד בחנות נוחות.‬
‫ברצינות?‬ ‫-כן.‬
‫אני רוצה לסרוק את הברקודים.‬
‫אתה מכיר את הקופאים המומחים‬ ‫שהם ממש זריזים?‬
‫אני מעריצה אותם.‬
‫אני רוצה לחזור לעולם שלנו.‬
‫הייתי אוכל קערה חמה ומהבילה‬ ‫של יאקיסובה בחנות עם מזגן בעוצמה מלאה‬
‫תוך שאני קורא את המאנגה האחרונה.‬
‫תפסיק.‬
‫תפסיק לבהות בה. אתה נראה סוטה.‬
‫אני לא שולט בזה.‬
‫רק תסתכל עליה, בסדר?‬ ‫-מה?‬
‫תראה את ההבעה שלה ואת הציצים שלה!‬
‫הם מושלמים!‬
‫זה מגזין מאנגה. המאנגות הן מה שחשוב,‬ ‫לא נערות הפין-אפ.‬
‫הן לא כאלה.‬ ‫-היי. תביא לראות!‬
‫רואה? יפה, נכון?‬ ‫-אתה נחנק מהאוכל?‬
‫איזה מין צליל זה?‬ ‫-קארובה. תראה.‬
‫רק תראה. הנה. רואה?‬ ‫-אריסו.‬
‫אם תמשיך עם זה, תידבק בבתוליות שלו.‬
‫היי! תפסיק עם זה!‬ ‫-אל תדביק אותי!‬
‫אי אפשר להידבק בזה!‬ ‫-עכשיו חטפת את זה!‬
‫רגע! אני כבר בתול!‬
‫אלה היו זמנים נהדרים.‬
‫אוסאגי…‬
‫בואי בטוח נחזור לעולם האמיתי.‬
‫מה קרה?‬
‫- קניצ'ירו שיבאסאקי‬ ‫ניסה להתאבד בגלל מאמר כוזב -‬
‫אבא…‬
‫מר אוסאגי?‬ ‫-אתה שיגנורי אוסאגי, נכון?‬
‫- הכול הייתה תרמית? -‬
‫מטפס הרים יפני מפורסם נעלם‬ ‫כשטיפס על הר טניגאווה…‬
‫- חשד להונאה -‬
‫- השתמש בבלון חמצן -‬
‫- טען שהוא מטפס לבד וללא אספקת חמצן -‬
‫הנעדר הוא שיגנורי אוסאגי,‬ ‫שטיפס על האוורסט ועובד כמדריך טיפוס הרים.‬
‫- התאבד לאחר שנחשד בהונאה? -‬
‫- התאבדות? -‬
‫על אף החיפושים הנרחבים…‬
‫נראה שלשיגנורי אוסאגי‬ ‫הייתה תקלה כשטיפס על הר טניגאווה,‬
‫ולמרות שהחיפוש אחריו נמשך‬ ‫אין מידע שיכול להוביל…‬
‫אוסאגי?‬
‫מה קרה?‬
‫אריסו…‬
‫החיים שלך לפני כן היו כל כך מהנים?‬
‫מה?‬
‫לפני שהגעתי לכאן,‬
‫אבא שלי מת.‬
‫אבל שלי…‬
‫כולם אמרו שהוא שקרן.‬
‫הם דחקו אותו לקיר.‬
‫הוא יצא להרים,‬
‫ולא חזר.‬
‫הוא היה מטפס הרים,‬
‫אבל זה לא היה הר גבוה במיוחד…‬
‫אז אף פעם לא חשבתי שהוא עלול למות שם.‬
‫אבל…‬
‫למדתי משהו כשחייתי בעולם ההוא.‬
‫אני חושבת שאבא שלי…‬
‫גם הוא רצה…‬
‫ללכת לעולם אחר.‬
‫צורת החשיבה שלו…‬
‫עכשיו…‬
‫אני יכולה להבין אותה היטב.‬
‫אפילו עכשיו…‬
‫אני עדיין שונאת את העולם ההוא.‬
‫אני מצטערת.‬
‫אני יודעת שכולם כל כך מתאמצים לחזור.‬
‫אוסאגי.‬
‫גם אני מבין את ההרגשה הזאת.‬
‫באמת.‬
‫גם אני חשבתי שהעולם היה ערימת חרא.‬
‫אבל כבר לא.‬
‫עכשיו…‬
‫אני רוצה לחזור לעולם הזה…‬
‫ולהתחיל מחדש.‬
‫אני אגן עליך, אוסאגי,‬ ‫גם אם זה יעלה לי בחיי.‬
‫אז בואי נחזור ביחד.‬
‫אני מצטערת…‬
‫כולם אומרים…‬
‫שהם מבינים איך אני מרגישה.‬
‫הם אומרים לי לשכוח מהעבר ולהתעודד.‬
‫אבל אין מצב שאנשים‬ ‫מבינים את זה כל כך בקלות.‬
‫זאת אומרת…‬
‫אני לא יכולה להביט בנפשך, אריסו.‬
‫אני לא צריכה שתבין אותי.‬
‫זה פשוט ש…‬
‫כששואלים אותי אם אני רוצה לחזור…‬
‫אני…‬
‫אני חושבת שהמקום הזה אולי יותר טוב.‬
‫אבל אם תישארי כאן, את בחיים לא…‬
‫בוא נחזור.‬
‫כולם מחכים.‬
‫אריסו! אוסאגי! תיכנסו!‬
‫אנחנו חשופים מדי ככה.‬
‫זאת המכונית היחידה שהתניעה.‬ ‫-שקרן! אתה לגמרי התאהבת בה.‬
‫אמרת שיש לה "גוף סקסי". אלוהים, זה מוזר!‬
‫אמרתי שיש לה גוף מושלם!‬
‫איזה קריפ!‬ ‫-"קריפ"? איך את יכולה להגיד שאני "קריפ"?‬
‫תיכנסו.‬
‫אריסו.‬
‫כן.‬
‫מלך העלה מתקרב.‬
‫כל העיר היא זירת המשחק שלו.‬
‫האם האפשרות היחידה שלנו היא לברוח ממנו?‬
‫יש דרך אחת שבה נמנע ממנו לתקוף אותנו.‬
‫איזו?‬
‫נצטרף למשחק אחר.‬
‫מה?‬
‫אם הייתי האויב,‬
‫לא הייתי מתערב במשחקים של האחרים.‬
‫כמו סוג כלשהו של נימוס בסיסי בין אויבים?‬
‫הם אף פעם לא מתערבים במשחקים אחרים?‬
‫בכל המשחקים יש חוקים נוקשים.‬
‫אם משחקים יפלשו זה לזה, הם יתפרקו.‬
‫אבל…‬
‫אני לא רוצה להצטרף לשום משחק.‬
‫בכל מקרה, אילצו אותנו לשחק עם מלך העלה.‬
‫אפילו אם נמשיך להתחבא ככה,‬
‫בסופו של דבר,‬ ‫מלך העלה ימצא אותנו ויהרוג אותנו,‬
‫או שהוויזות שלנו ייגמרו.‬
‫מאחר שהם האנשים שיוצרים את המשחקים,‬
‫אולי נוכל לגלות מה העולם הזה‬
‫ולמה עלינו לשחק במשחקים האלה.‬
‫אני רוצה לדעת…‬
‫למה כל האנשים האלה היו צריכים למות.‬
‫אולי נערוך הצבעה?‬
‫אני עם אריסו.‬
‫בסדר, גם אני.‬
‫מה איתך, אוסאגי?‬
‫הרוב קובע בהצבעה הזאת, נכון?‬ ‫אז כבר קיבלת את התשובה.‬
‫אם ככה, לאן נלך?‬
‫מבין כל הקלפים שאני יכול לראות,‬ ‫הקלף הזה הוא הכי רחוק.‬
‫מה דעתכם על מלך התלתן?‬
‫רגע אחד! אנחנו מתחילים עם מלך?‬
‫למלך יש בוודאי מידע חשוב יותר.‬
‫יש לך אומץ.‬
‫חוץ מזה, משחקי תלתן דורשים עבודת צוות.‬
‫יש לנו סיכוי לנצח.‬
‫אני מניחה שעם הקבוצה הזאת.‬ ‫-נכון!‬
‫אני לא בטוחה בקשר אליך.‬ ‫-היי!‬
‫שם.‬
‫- הכניסה עם נשק אסורה -‬
‫- משתתפים: חמישה שחקנים‬ ‫אנא ענדו את הצמידים והמתינו -‬
‫חמישה משתתפים?‬
‫יש רק ארבעה.‬
‫סוף-סוף, יש לנו חמישה אנשים.‬
‫ניראגי.‬
‫מזמן לא התראינו.‬
‫אתה עדיין חי?‬
‫אין מצב שנוכל לעבוד איתו.‬
‫אין מצב שנעבור את המשחק הזה.‬
‫הוא בחיים לא ישתף איתנו פעולה.‬
‫הצמיד הזה לא יורד.‬
‫והמטרה היחידה שלי‬ ‫היא ליהנות מהמשחקים האלה.‬
‫אם אתם לא רוצים לשחק את המשחק איתי,‬
‫אתם יכולים ללכת להזדיין.‬
‫אוסאגי?‬
‫לא אכפת לי מה המטרה שלו.‬
‫אם לא נשתתף במשחק,‬ ‫נמות בסופו של דבר בכל מקרה.‬
‫אם ככה…‬
‫כבר החלטתי להילחם ולשרוד.‬
‫גם אני.‬
‫אני רוצה תשובות.‬
‫שניכם אידיוטים.‬
‫אל תגידו שלא הזהרתי אתכם.‬
‫אל תעכב אותנו.‬
‫עבודת צוות היא המפתח במשחק הזה.‬
‫אנחנו נראה מי יעכב אותנו.‬
‫ההרשמה אושרה.‬
‫אנא המשיכו לזירת המשחק.‬
‫מה המקום הזה?‬
‫- הסולוגי -‬
‫קבוצת מלך התלתן הגיעה.‬
‫ברוכים הבאים…‬
‫לזירת המשחק שלנו.‬
‫אני מלך התלתן…‬
‫קיומה.‬
‫בסדר.‬
‫תרשו לי להציג את חברי הקבוצה שלנו.‬ ‫נתחיל בשיטארה.‬
‫אוטה.‬
‫מאקי.‬
‫גוקן.‬
‫נעים מאוד.‬
‫ציפיתי לתגובה נלהבת יותר.‬
‫הם המומים בגללך.‬
‫תלבש מכנסיים.‬
‫מה? למה?‬
‫נודיסטים קיימים כבר מאות שנים.‬
‫זה אורח חיים לגיטימי לגמרי.‬
‫לבישת בגדים זאת נורמה חברתית.‬
‫אבל אין צורך ביולוגי בהם.‬
‫צורתה האמיתית של האנושות‬ ‫היא לחיות את החיים במצבנו הטבעי.‬
‫מה נסגר עם הבחור הזה?‬
‫אז זה מלך התלתן?‬
‫הוא משוגע.‬
‫זה לא חשוב.‬
‫מי אתם?‬
‫מי אנחנו?‬
‫אנחנו אזרחי המדינה הזאת.‬
‫"אזרחים"?‬
‫נכון. האזרחים.‬
‫תרגום: שלמה ליברמן‬