‫הביסקוויטים האלה טעימים.‬
‫היי, תוכל להגיד לי מה הסדרה שלי?‬
‫השותף שלך.‬
‫הוא רוצח.‬
‫מה?‬
‫ראיתי אותו בעיתונים.‬
‫סונטו בנדה.‬
‫רוצח ידוע לשמצה שהרג ארבע נשים.‬
‫אני חושב שהוא קיבל גזר דין מוות.‬
‫זה שקר.‬
‫זאת האמת.‬
‫אני חושב שהוא נסיך הלבבות.‬
‫נשארנו רק חמישה.‬
‫אני בטוח שהנסיך יפתח במתקפה עכשיו.‬
‫בוא נגיד זה לזה את הסדרה.‬
‫אתה במצב טוב עכשיו.‬
‫הנסיך סומך עליך.‬
‫אתה היחיד שיכול לשקר לנסיך.‬
‫במילים אחרות,‬ ‫האדם היחיד שיכול לסיים את המשחק הזה,‬
‫הוא אתה.‬
‫כנראה אתה עדיין לא יכול לבטוח בי.‬
‫בכל מקרה, כדי לוודא שבנדה אומר לך את האמת,‬
‫אני חושב שעלינו‬ ‫להגיד זה לזה את הסדרות שלנו.‬
‫אתה באמת חושב שאני יכול לבטוח בך?‬
‫אתה לא חייב.‬
‫ככל שיש לך יותר אפשרויות, יותר טוב.‬
‫אני תמיד אגיד לך את האמת.‬
‫זאת גם האמת שבנדה הוא רוצח.‬
‫אני לא יכול לבטוח בך.‬
‫טוב, אני בטוח שנראה מי צודק בסיבוב הזה.‬
‫הסדרה שלך היא עלה.‬
‫תגיד לי את שלי.‬
‫בחייך, אמרתי לך את שלך.‬
‫לא הסכמתי לעסקה.‬
‫לב.‬
‫מה קרה?‬
‫נסיך הלבבות…‬
‫הוא הבחור הזה.‬
‫גם לי הוא נראה חשוד.‬
‫אבל אל תדאג.‬
‫הוא ימות בסיבוב הזה.‬
‫הבנדה הזה.‬
‫אנחנו צריכים להיזהר ממנו מאוד.‬
‫הבחור הצעיר ששיקר ראשון‬ ‫לבחור הגדול ההוא והרג אותו…‬
‫זה היה הוא שאמר לבחור הצעיר לשקר.‬
‫מה?‬
‫ראיתי אותו.‬
‫הוא נראה טוב לב.‬
‫אבל האמת היא,‬ ‫שאין לו שום אמפתיה כלפי אחרים.‬
‫יש לו רק הבנה תיאורטית על רגשות של אחרים.‬
‫הוא הטיפוס שהורג אנשים בשביל הכיף.‬
‫אני חושב שהוא נסיך הלבבות.‬
‫- בורדרלנד -‬
‫נשארנו חמישה, ואיבדתי את השותף שלי.‬
‫הבחור הזה, מאטסושיטה,‬ ‫אמר לי עכשיו מה הסדרה שלי.‬
‫אבל אני לא חושב שהוא בוטח בי,‬ ‫אז אולי הוא שיקר.‬
‫את יודעת, את נראית מאוד אמינה.‬
‫את לא נראית כמו מישהי שתשקר.‬
‫תגידי לי מה הסדרה שלי?‬
‫כמובן, אני אגיד לך בכנות, מה הסדרה שלך.‬
‫את נראית ממש מאוהבת בבחור הזה, יאבה.‬
‫אבל ככה פועל נוכל טיפוסי.‬
‫לא אלך סחור סחור.‬
‫אתה נסיך הלבבות?‬
‫התשובה היחידה שאני יכול לתת לשאלה הזאת‬
‫היא לומר שהוא יכול להיות אתה או אני.‬
‫כמו שחשבתי,‬ ‫אני בספק אם אתה ואני יכולים להסתדר.‬
‫הסדרה שלך…‬
‫היא לב.‬
‫שלי…‬
‫היא תלתן, נכון?‬
‫אלה טעימים יותר.‬
‫נשארו חמישה אנשים. שני זוגות.‬
‫הנסיך יעשה מהלך בסיבוב הזה.‬
‫נו, טוב.‬
‫זה יהיה הסיבוב האחרון.‬
‫לב.‬
‫תודה רבה.‬
‫שלך היא יהלום.‬
‫עלה.‬
‫טוב, תגיד לי את שלי.‬
‫עלה.‬
‫הגיעה העת לנחש את הסדרה שלכם.‬
‫אנא היכנסו לתא כלא. אדם אחד בכל תא.‬
‫- סיבוב 13 -‬
‫אני בטוח שמאטסושיטה שיקר לי.‬
‫וקוטוקו התעלמה מהשאלה שלי.‬
‫מה שאומר,‬
‫שהסדרה שלי היא יהלום או עלה.‬
‫בסופו של דבר, אצטרך ללכת על…‬
‫תחושת הבטן שלי.‬
‫אנא נחשו את הסדרה שלכם.‬
‫ניצחתי.‬
‫ניחשתי שאתה נסיך הלבבות.‬
‫איך?‬
‫ראיתי אותך כששיתפת פעולה עם בנדה, הרוצח.‬
‫בוא נהיה חברים.‬
‫אפילו אם‬
‫היית המום ממה שבנדה אמר,‬
‫אין סיכוי שמישהו היה‬ ‫משתף פעולה עם זר כל כך מהר.‬
‫אין הרבה אנשים שהיו פונים למישהו כמוני.‬
‫ואם ניסית להרוג אותי,‬
‫אז או שאתה זומם משהו,‬
‫או שאתה סתם אידיוט,‬
‫או פסיכופת, או סוציופת.‬
‫אתה…‬
‫סימנתי אותך כדי לבחון אותך.‬
‫חשבת שתוכל לשלוט בי.‬
‫חוץ מזה, היית בטוח‬ ‫שיש לך עליונות על כולם כאן.‬
‫אולי הביטחון העצמי שלך‬ ‫נוצר משום שיש לך תפקיד מיוחד…‬
‫כמו נסיך הלבבות.‬
‫סליחה, אבל זה לא אני.‬
‫בנדה הוא הנסיך.‬
‫זה חבל…‬
‫אבל זה לא הוא.‬
‫היה לך קשר לקוטוקו.‬
‫אמרתי לקוטוקו מה הסדרה האמיתית שלה.‬
‫ובכל זאת, היא מתה.‬
‫מה שאומר שקוטוקו נשלטה על ידי מישהו אחר.‬
‫אז…‬
‫הבחור הזה הוא החשוד.‬
‫כשהייתי בקפיטריה,‬
‫אתם שניכם תמיד באתם‬ ‫לקחת חטיפים באותו זמן.‬
‫מה דעתכם?‬
‫מי יהיה הראשון?‬
‫בכל פעם,‬
‫לקחתם את אותו סוג של חטיף.‬
‫אתה וקוטוקו השתמשתם בקפיטריה כדי לתקשר.‬
‫עלה.‬
‫שניכם העמדתם פנים שאתם נשלטים.‬
‫החטיפים האלה מגיעים בארבעה טעמים.‬
‫השתמשתם בחטיפים שלקחתם…‬
‫כדי לאשר זה לזה‬ ‫האם הסדרה שלכם הייתה נכונה או לא.‬
‫ואז…‬
‫אמרת לקוטוקו לשקר לי בנוגע לסדרה שלי.‬
‫שלך יהלום.‬
‫האמת היא שבאמת בטחתי באישה הזאת.‬
‫חוץ מאשר בסוף.‬
‫מתי שלושתכם התחלתם לשתף פעולה?‬
‫בהודעת הפתיחה של המשחק הזה,‬
‫נאמר שזה מבחן למידת הביטחון שלנו באחרים.‬
‫אנחנו פשוט פעלנו לפי העצה הזאת.‬
‫הדרך הבטוחה ביותר להבטיח אמון‬
‫היא לא באמצעות שכנוע,‬ ‫מניפולציה, או אפילו שליטה,‬
‫וגם לא באמצעות שטיפת מוח,‬ ‫היפנוזה, הונאה או הפחדה.‬
‫אלא באמצעות שוויון.‬
‫אני בספק אם אתה ואני יכולים להסתדר.‬
‫דרך אגב,‬
‫למה אתה משתתף במשחקים בארץ הזאת?‬
‫עד עכשיו,‬
‫מעולם לא הייתי בארץ יפה כמו זאת.‬
‫כי אני מאמין‬
‫שזאת הארץ היחידה שראויה לשליטתי.‬
‫ייתכן שאתה ואני דומים מאוד.‬
‫חשבתי אותו דבר.‬
‫אמון הוא דבר חשוב במשחק הזה.‬
‫אני חושב שסוף-סוף מצאתי‬ ‫שותף שווה שראוי לאמוני.‬
‫רק רגע…‬
‫זה עדיין ייתכן שאחד מכם הוא נסיך הלבבות!‬
‫כן, יכול להיות שניסיתי לרמות אתכם,‬
‫אבל אתם לא יכולים לקבוע‬ ‫שאני נסיך הלבבות רק על סמך זה!‬
‫אני לא כל כך בטוח.‬
‫מה?‬
‫אם שניהם,‬
‫היו בטוחים שאתה נסיך הלבבות,‬
‫אז למה בנדה לא שיקר לך‬ ‫בסיבוב האחרון וניסה להרוג אותך?‬
‫הם בטח עשו עסקה‬
‫והם ינסו להוציא ממך מידע כלשהו.‬
‫סיבוב 14 מתחיל עכשיו.‬
‫מה אתם מתכוונים לעשות?‬
‫לא מקבלים לעתים קרובות‬ ‫הזדמנות לנהל שיחה ארוכה עם אזרח.‬
‫אתה תספר כל מה שידוע לך על הארץ הזאת.‬
‫זה מצער שאני לא יכול להרוג אותך.‬
‫אבל אני עדיין יכול להשתעשע איתך.‬
‫- כלא טיו -‬
‫לא הוצאנו ממנו הרבה מידע.‬
‫הוא כנראה לא יכל להתמודד עם זה‬ ‫וניחש לא נכון בכוונה.‬
‫ואפילו אמרנו לו את האמת על הסדרה שלו.‬
‫הוא נכנע מוקדם יותר משחשבתי.‬
‫אני קאיטו קאמיאמה.‬
‫- השלב הבא -‬
‫זה…‬ ‫-אני עוזבת את טוקיו.‬
‫כיף פה.‬
‫אין חוקים,‬
‫אז אנחנו חופשיים לבזוז ולהרוג.‬
‫כשאני משחק במשחקים,‬
‫זה כאילו שלא אכפת לי מה יקרה!‬
‫זאת הרגשה ממש טובה.‬
‫אני שונאת את המקום הזה.‬
‫לכן אני מעשנת גראס…‬
‫ומתכווצת מפחד.‬
‫מה העולם הזה?‬
‫מה המשחקים האלה?‬
‫מי לעזאזל מארגן אותם?‬
‫אתה בסדר?‬
‫היי! תפסיק לצלם ותעזור לי!‬
‫מה הבעיה שלך, לעזאזל?‬
‫מה?‬ ‫-אתה בסדר?‬
‫כאן, החיים חסרי משמעות.‬
‫לחיי אדם אין ערך.‬
‫האם זה מה שהעולם הזה מנסה ללמד אותנו?‬
‫אריסו…‬
‫תעשה את זה!‬ ‫-לא יכולתם לחזור, נכון?‬
‫כולנו נמות!‬
‫הנה.‬
‫תודה.‬
‫כאשר…‬
‫שמעתי את המילים האחרונות של קיומה,‬
‫הבנתי משהו.‬
‫הם התחילו כשחקנים.‬
‫אבל עכשיו…‬
‫הם הפכו לאזרחים וערכו כאן משחקים.‬
‫זאת אומרת…‬
‫שאפילו אם ננצח בכל המשחקים האלה,‬
‫אולי לא נוכל לחזור.‬
‫העולם…‬
‫שממנו באנו, אולי לא קיים יותר.‬
‫האם אני…‬
‫הרגתי את טטה…‬
‫רק בשביל זה?‬
‫אני לא מאמינה בזה.‬
‫אני בטוחה שנוכל לחזור.‬
‫אני חוזרת.‬
‫אני אמשיך לשחק במשחקים.‬
‫גם למען טטה.‬
‫את באמת עוזבת?‬
‫אני דואגת לאן ולצ'ישייה.‬ ‫אני הולכת לחפש אותם.‬
‫נזדקק לבני ברית נוספים‬ ‫אם אנחנו רוצים לנצח את מלך העלה.‬
‫אם נצליח לנצח אפילו במשחק אחד,‬ ‫נהיה קרובים יותר להשיג את המטרה שלנו.‬
‫אל תדאגו. אנחנו נתראה שוב.‬
‫אוסאגי, את צריכה לנוח קצת.‬
‫אריסו! תטפל באוסאגי.‬
‫טוב, תשמרו על עצמכם.‬
‫בחיי. הלוואי שהייתי יכול‬ ‫ללכת לארץ לא מוכרת.‬
‫זה יהיה רע אם זומבים יופיעו בשיבויה, מה?‬
‫אם הם ינשכו את כולם כאן,‬ ‫כולם יהפכו לזומבים!‬
‫די כבר לדבר על זומבים. לאן נלך?‬ ‫-בסדר.‬
‫אבל אם זומבים היו מופיעים,‬ ‫רק קרובה היה שורד.‬
‫היית מכסח את הזומבים האלה במכה אחת.‬
‫לא אני. אתה תהיה זה שישרוד, אריסו.‬
‫אני? למה?‬
‫אני בטוח שאתה זה שישרוד.‬
‫מה הסיפור שלך?‬
‫אתה חושב שהחיים שלך נגמרו עכשיו?‬
‫מה?‬
‫מה זה הפרצוף הזה? זה לא סוף העולם.‬
‫לא הייתי בטוח מה רצית לספר לנו,‬
‫אבל זה היה די מטופש.‬
‫החיים שלך כאלה עלובים‬ ‫שהם אבודים כי פספסת ראיון עבודה טיפשי?‬
‫כאילו, למי אכפת.‬
‫אבא שלך הפעיל כמה קשרים?‬
‫פשוט תשכח מזה ותחשוב אחר כך מה לעשות.‬
‫אריסו.‬
‫בחיים, אפילו כשנדמה לך שהגעת למבוי סתום,‬
‫תחלוף מעבר לפינה,‬ ‫ותמצא דרך צרה שתוביל אותך הלאה.‬
‫מה?‬
‫זה לא ממש משכנע‬ ‫כשאומר את זה ברמן במשרה חלקית, לא נראה לך?‬
‫אז תגיד אתה משהו מגניב. אין לך מה, נכון?‬
‫טוב, תן לי לראות…‬
‫רואה? שום דבר.‬
‫אבל מה שאמרת היה מגניב.‬ ‫-לך תזדיין.‬
‫המוח שלי התרוקן לגמרי.‬
‫תפסיק עם השטויות שלך, גבר.‬
‫זאת לענה.‬
‫תגיד, למה שלא נלך לצוד?‬
‫נגמר לנו האוכל, אתה יודע?‬
‫אם לא נמצא כלום,‬ ‫נצטרך שוב לאכול עשבים לארוחת הערב.‬
‫היי!‬
‫אם את רוצה בשר, תעזור לי.‬
‫אריסו!‬
‫אריסו, תפסיק לעשות שטויות!‬
‫אין אוכל לארוחת ערב.‬
‫אריסו! שם!‬
‫שם! ממש שם!‬
‫אני רואה אותו.‬
‫היינו כל כך קרובים!‬
‫מה אתה עושה?‬
‫לעזאזל.‬
‫שם!‬ ‫-הוא כאן!‬
‫אוסאגי, שם!‬
‫אוף!‬
‫אריסו, הנה!‬
‫אני לא יכול לתפוס אותו.‬
‫זה חסר טעם.‬
‫אין ארוחת ערב היום.‬
‫אני גווע ברעב.‬
‫אתה בסדר?‬
‫הסרט…‬
‫סרט?‬
‫שם.‬
‫אולי הוא היה צלם.‬
‫זה סרט שמונה מ"מ.‬
‫צופים בו עם זה?‬
‫אני קאיטו קאמיאמה.‬
‫בעולם הזה, שבו האלקטרוניקה לא עובדת,‬
‫אשתמש במצלמת השמונה מ"מ הזאת‬
‫כדי לתעד את העולם הזה במטרה לגלות‬
‫את האמת והמציאות שלו.‬
‫כיף פה.‬
‫אין חוקים, אז אנחנו חופשיים לבזוז ולהרוג.‬
‫כשאני משחק במשחקים,‬
‫זה כאילו שלא אכפת לי מה יקרה!‬
‫זאת הרגשה ממש טובה.‬
‫אני שונאת את המקום הזה.‬
‫לכן אני מעשנת גראס…‬
‫ומתכווצת מפחד.‬
‫- השלב הבא -‬
‫עברו 26 יום מאז שכולם נעלמו.‬
‫מה את עושה?‬
‫אן.‬
‫תסלחי לי. מה קרה?‬
‫הדגים מתרבים והצמחייה נעשית צפופה יותר.‬
‫ככל שמתרחקים ממרכז העיר,‬
‫יש יותר צמחייה ברחובות.‬
‫זה לא מפני שבני אדם נעלמו?‬
‫כמובן, זאת חלק מהסיבה.‬
‫אבל הצמחייה גדלה בקצב מדהים.‬
‫כל אדם הגיע לעולם הזה בזמן אחר.‬
‫חומר אורגני נרקב במהירות.‬
‫יש שיבוש בזרימת הזמן.‬
‫לאן את הולכת?‬
‫אני עוזבת את טוקיו.‬
‫אני רוצה לדעת בדיוק מה העולם הזה.‬
‫חלפו 33 ימים מאז שכולם נעלמו.‬
‫למדתי משהו מאדם שפגשתי.‬
‫מסתבר שיש קהילה בפאתי סטאגאיה.‬
‫אני נוסע לשם עכשיו.‬
‫באתי לקהילה הזאת כי שמעתי שיש כאן מישהי‬
‫שזוכרת משהו מוזר.‬
‫תוכל לקחת אותי אליה?‬
‫לכיוון הזה.‬
‫איזה מין זיכרון זה?‬
‫אתה זוכר מתי באת לעולם הזה?‬
‫כן, בערך.‬
‫ראית את הזיקוקים האלה אז?‬
‫זיקוקים?‬
‫כן. ראיתי אותם. אני זוכר.‬
‫גם אני ראיתי אותם.‬
‫לכיוון הזה. לשם.‬
‫הסיפור של הגברת הזאת נשמע די אמיתי.‬
‫בוא.‬
‫בוא, זה שם.‬
‫תספרי לו את הסיפור על הזיקוקים האלה.‬
‫כן?‬
‫אה.‬
‫על הזיקוקים?‬
‫גם אתה רוצה לשמוע על הזיקוקים?‬
‫כן.‬
‫נראה לי שאף אחד לא ממש זוכר את זה.‬
‫מה?‬
‫כשהייתי ילדה,‬
‫קדחו חורים בגולגולת שלי‬
‫כשעברתי ניתוח במוח.‬
‫אולי זאת הסיבה…‬
‫אבל נראה שאני היחידה‬ ‫שזוכרת כל מה שקרה באותו יום.‬
‫כשהזיקוקים הופיעו בשמיים…‬
‫הם נראו כמו זיקוקים בשמיים.‬
‫אבל…‬
‫למעשה, זה לא היה…‬
‫זיק…‬
‫הוא חזר!‬
‫תתכופף!‬
‫זה מלך העלה! הוא שוב כאן!‬
‫הסרט הזה…‬
‫הוא ההוכחה היחידה שחייתי.‬
‫אני משאיר את הסרט הזה למען האחרים.‬
‫משהו מתקרב.‬
‫אריסו, לשם!‬
‫תיזהר!‬
‫רוץ!‬
‫אוסאגי!‬
‫היי!‬
‫אוסאגי?‬
‫מי שם?‬
‫את אזרחית?‬
‫מה?‬
‫כנראה שלא.‬
‫איי.‬
‫אז למה תקפת אותי?‬
‫אם היית ממשיך לרוץ, היית מת.‬
‫אמרתי לו לעזוב אותך כי אתה תהיה רק מטרד,‬
‫אבל הוא סחב אותך‬ ‫כל הדרך עד לכאן בכל זאת.‬
‫"הוא"?‬
‫אל תשכח להודות לו, אריסו.‬
‫איך את יודעת את שמי?‬
‫ככה הוא קרא לך.‬
‫תשמור על עצמך.‬
‫בגלל שקלקלת לנו את התוכנית,‬
‫הוא במצב רוח רע.‬
‫אגוני…‬
‫היי, טירון.‬
‫תרגום: שלמה ליברמן‬