Låt mig förklara reglerna.
Spelet vi ska spela har svårighetsgraden "Hjärter dam".
"Krocket!"
Krocket?
Det kallas ofta trädgårdsbiljard. Det var populärt i 1800-talets England.
Men det är inte så välkänt i Japan.
Jag kan inte reglerna.
Det är okej om man inte kan krocket-reglerna.
Ni förstår, det kvittar om man vinner eller förlorar.
Va?
För att klara det här spelet
behöver man bara spela tre omgångar av krocket utan att sluta.
Om man slutar innan vi är klara är spelet förlorat.
Man kan till och med ha vapen.
Den enda regeln är att spela tre omgångar av krocket.
Om vi spelar till slutet klarar vi spelet även om vi inte vinner?
Det stämmer! Enkelt, va?
Nu ska vi ha roligt!
Spelet spelas med en träklubba och två bollar.
Man måste slå båda bollarna genom sex hinder i en viss ordning
och träffa träpinnen innan den andra spelaren vinner.
Ja!
Jag vinner första setet.
Om vi spelar tre set utan att sluta klarar vi spelet och vinner?
Bara två set till.
Hur tänker hon?
Okej, dags för andra setet.
Hon drar bara ut på matchen.
Hon bara roar sig själv.
Vi måste avsluta spelet fort.
Himmel, det här är så kul!
Bra!
Det här tar aldrig slut.
Ja!
Jag vann!
Jag förlorade visst andra setet.
Du har talang!
Det är dags för tredje setet.
Det där var tröttsamt.
Vad sägs om lite te?
Te?
Vi vill inte ha te. Vi fortsätter spela.
Att njuta av te under en match hör till för damer och herrar.
Varsågoda. Njut av ert te.
När spelet är över, kan vi återvända till den verkliga världen?
Du får ni se när det är över.
Prata inte mer med henne.
Lyssna inte på henne. Vi måste bara bli klara.
Vill du så gärna veta svaret?
Mina vänner dog utan att veta svaret.
Jag vill veta svaret för deras skull också.
Därför jag tagit mig hit.
Och ni vill återvända till den verkliga världen?
Kan vi göra det?
Vem vet? Det kan jag inte svara på.
Det här kan vara ruinerna av er ursprungliga värld.
Du säger det, men du vet nog inget heller.
Det gör jag.
Jag har väl inget val.
Om du så gärna vill veta,
så måste jag väl berätta
sanningen om det här landet.
Men ni måste acceptera att oavsett vad jag säger
så var det ni som ville höra det.
Glöm inte det.
Har ni nånsin föreställt er hur världen skulle bli i framtiden?
-I framtiden? -Ja.
Nanoteknologi, förnybar energi,
iPS-celler, virtuell verklighet, kryonik, terraformning…
Er tids teknologi är fortfarande full av förhoppningar och fantasier.
Ni borde nog skatta er lyckliga. Alla de sakerna blev verklighet.
Teknologin uppnådde en radikal utveckling.
Inom loppet av 30 år växte ekonomierna i utvecklingsländerna,
och barriärerna för att förbättra levnadsstandarder revs.
Efter 50 år förlängde genetisk manipulation människans livslängd.
Vänta.
Vad handlar det här om?
Vad det handlar om?
Jag berättar bara för er
hur framtiden blir om 1 000 år.
Tusen år?
I framtiden?
Eftersom mänskligheten erhöll allt större mental förmåga
kommer upptäckter att göras inom samtliga kunskapsområden.
Tio år efter nutiden, det vill säga den tid ni tror att ni lever i,
började livet levas genom avatarer och virtuell verklighet.
Efter 50 år kunde alla sjukdomar som cancer och demens
botas genom genteknik.
Efter 100 år försvann naturkatastrofer till följd av miljöreglerande teknologi.
Efter 200 år kunde man flytta medvetanden och minnen
till följd av en perfekt förståelse av hjärnan.
Efter 300 år dog människor inte längre av naturliga orsaker,
och man levde i genomsnitt i 300 år.
Efter 400 år förstod man fysik till fullo, och därmed alla kausalitetslagar,
och kunde förklara saker som slumpen och ödet.
Efter 500 år hände inget oväntat längre.
Genom att uppnå perfekt kontroll över allt blev mänskligheten i princip odödlig.
De kommande 500 åren
har vi kunnat överleva så länge vi får dopamin.
Det är så världen är 1 000 år in i framtiden.
Just nu spelar ni faktiskt det här spelet i virtuell verklighet.
Ni sover djupt, så ni har glömt det.
Den här världen som den var för 1 000 år sedan
är vårt mest populära spel.
Eftersom vi har blivit nästan odödliga så har vi knappt nåt kvar att leva för.
Eran 1 000 år tidigare,
där risk för död och världens undergång var verklighet,
har börjat fascinera oss.
Jag råkar vara systemansvarig.
Jag skojar! Jag ljög om allt det där.
Va?
Lägg av.
Sanningen är… att på grund av genetisk manipulation
dök det upp enorma mängder av muterad vegetation.
Ni såg väl också det?
Staden har översvämmats av vegetation.
Staden blev omringad av berg.
Det var utomjordingar som orsakade det här.
Utomjordingar?
De tillfångatog oss människor, utplånade våra minnen
och tvingade oss att spela dessa spel för att utföra beteendexperiment på oss.
Är det sant?
Det är sant.
Men…
…det går ett rykte bland människorna som tvingas spela de här spelen.
På grund av ett kärnvapenkrig
kan människor inte längre leva på jordens yta.
Rika aristokrater som bor under jorden har androider med falska minnen
och låter dem spela dessa spel och slår vad om vilka som överlever.
Ni tror att ni är förtryckta människor
som av utomjordingar tvingas spela dessa spel.
Men sanningen är…
…att ni bara är androider som har implanterats
med konstgjorda minnen.
Är det verkligen sant?
Jag skojar.
Vi måste spela ett set till.
Lyssna inte på Mira längre.
Du vet säkert inte ens sanningen.
Så kan det vara.
Är sanningen verkligen så viktig?
Du vill veta för era avlidna vänners skull?
Din lilla stackare.
Jag ser att dina avlidna vänner
var väldigt betydelsefulla för dig, eller hur?
Förresten, jag skapade hjärter sju-spelet.
Ni stod varandra så nära, så jag var bara tvungen.
Arisu!
Det är okej. Stoppa honom inte.
Att ha nåt att hata är en av livets största drivkrafter.
Det här är en del av din plan, va?
Att få dig själv dödad
medan spelet pågår.
Om jag dödar dig i det här spelet
kommer jag aldrig att kunna klara det.
Med andra ord tar spelet aldrig slut.
Om det sker
tvingas alla spelare bara vänta på att deras visum tar slut.
Det är precis
den sortens förtvivlan ni ville att vi skulle känna.
När du spelade spelen,
tappade du inte allt intresse för vad som händer i världen?
Brydde du dig om hur världen fungerar, eller vad dess syfte är?
Brydde du dig om såna saker?
Sånt spelade väl ingen roll då, eller hur?
Vad spelar det då för roll vad den verkliga sanningen är?
Arisu, lyssna inte på henne.
-Jag vill veta sanningen. -Arisu!
Vill du veta sanningen?
Ja.
Då är du väl beredd på att acceptera verkligheten?
Okej då.
Jag ska sluta att undvika din fråga.
Låt avslöjandet börja.
Världen ni ser nu är inte verklig.
Den är en illusion.
Är allt det här en illusion?
Har du aldrig misstänkt det?
Den öde staden, teknologin och dessa fåniga spel.
Utomjordingar? Framtidsmänniskor? Även om de låg bakom allt,
varför skulle de arrangera dessa spel?
Kull och kurragömma är barnlekar.
Inget kan hända här som är bortom ens egen fantasi.
Det är bara naturligt att en person som du överlever tills nu.
Det är för…
…att dessa saker sker i en pytteliten värld
som existerar i bara 1 500 gram av din egen hjärna.
Arisu, lyssna inte på henne.
Om det här är en illusion,
skulle mitt liv då bara vara i din fantasi?
Jag är här, levande!
Det stämmer.
Du existerar.
Men det är inte verkligheten som Arisu ser.
Va?
Arisu.
Minns du inte
vad som hände då?
När du förlorade dina kära vänner.
Chocken var så traumatisk att du tappade dina minnen.
Jag är…
…din psykiater, Mira Kano.
Du går i terapi hos mig.
Du minns det bara inte.
Du minns det inte.
Nå?
Minns du nu?
Kommer dina minnen…
…gradvis tillbaka?
Nå, Arisu?
Kommer dina minnen gradvis tillbaka?
Chota.
Karube.
Ni står varandra nära.
Hon är alltid…
…orolig för dig.
Hon förlorade också nån som var betydelsefull för henne
och har blivit inlagd här.
Okej, berätta nu.
Berätta vad som hände
när du såg fyrverkerierna.
Försök att minnas.
Det som hände då…
-Hördu! -Jäklar!
Se upp! Helvete!
Fyrverkerier!
-Glöm fyrverkerierna, spring! -Se upp!
Det var mitt fel…
…att de…
Du verkar minnas allt nu.
Det var jag som dödade dem.
Vad du ville veta
var inte sanningen om världen.
Vad du ville veta
var vad du är.
Du vill ha svaret
på varför du är vid liv.
Du vill veta varför du existerar.
Du saknade kärlek under din uppväxt.
Länge innan du kom hit
har du sökt det svaret.
Det var därför
som du skapade dessa fåniga spel… i din fantasi.
Medan du lyckades överleva dessa spel
blev din önskan att veta vad det här stället är
och din önskan att veta varför du existerar
så småningom sammanflätade.
Behöver nån
i den här världen
verkligen dig?
Tror du att jag kan?
-Du har förberett dig, eller hur? -Det har jag, men…
Har din existens i den här världen… nåt syfte?
Vad är ditt syfte här i livet?
Hur länge ska du fortsätta leva så här?
Hör på.
Finns det nån poäng med ditt liv?
Men nu
är det du som har överlevt.
Mitt liv är…
…helt meningslöst.
Det är de som borde ha överlevt.
Karube…
Chota…
Men istället
var det jag som överlevde med mitt meningslösa liv.
Jag borde inte vara vid liv.
Arisu.
Du måste vänta utanför. Jag har inte bett dig komma in än.
-Arisu! -Sluta.
Han försöker komma ihåg allt nu.
-Lyssna på mig! Vakna! -Sluta!
Arisu försöker komma ihåg sitt förflutna för att bli bra,
men du förhindrar det.
-Du har fel! -Backa undan.
Arisu…
Nu avslutar vi det här.
Om jag kan bekräfta din önskan att sluta,
så tar spelet slut.
Tar spelet slut?
Jag visste väl det.
Det var ingen illusion.
Jag deltog också i spelet.
Arisu…
Vi bekräftar det en sista gång.
Du vill…
…sluta spela, eller hur?
Du mår bättre om du tar den här medicinen.
Ta den.
Och svara mig sedan.
Arisu, låt bli!
Sluta.
Arisu…
Minns du vad du sa?
Du sa att du skulle riskera livet för mig.
Oavsett vad Mira säger
så är jag här!
Jag lever!
Om du ändå tror på det som Mira säger
blir vår tid tillsammans
bara en illusion du skapat.
Om det bara var en illusion
så kan du se mig dö framför dig, eller hur?
Arisu…
Vakna.
Arisu…
Arisu!
Vakna.
Snälla!
Vilken vacker syn.
Men…
…en persons kärlek är i slutändan maktlös.
Arisu…
Snälla…
Jag…
…borde inte leva.
Jag har inget syfte med livet.
Kom tillbaka…
…Arisu!
Svaret…
Syftet med att leva…
Glöm det, Arisu.
Svaret…
…är olika för alla.
Det spelar ingen roll…
…om man har ett syfte eller inte.
Hela tiden som vi har sökt…
…har vi sökt tillsammans.
Det var tillräckligt.
Bara det…
Den som fick mig att inse det…
…var du.
Det var du, Arisu.
Din stackare.
Jag vinner.
Du ger upp spelet,
eller hur, Arisu?
Då…
…är spelet över.
Usagi…
Jag vill…
…hålla din hand igen.
En gång till.
Jag vill…
…gå med dig igen.
Jag vill äta med dig igen.
Detsamma.
Jag vill…
…säga god morgon till dig igen, Arisu.
Jag vill skratta med dig varje dag.
Bara en gång…
…vill jag att vi klättrar i berg tillsammans.
Att bara vara med dig…
…är tillräckligt, Usagi.
Jag skulle inte ens…
…ha nåt emot att gräla ibland.
Jag vill bara att du…
…ska leva, Usagi.
Jag vill skydda dig, Usagi.
Vi fortsätter…
…spelet.
Arisu…
Det är okej nu.
Använd den.
Så underbart.
Jag blev rörd.
Även för hennes skull…
…låt oss avsluta spelet.
Ja!
Okej.
Ja!
Jag vann!
Du spelade tre set…
…utan att ge upp.
Grattis, Arisu.
Det här spelet är över.
Äntligen.
Är det över?
Ja.
Vi vann.
Så…
Vad är det här stället?
Arisu…
Det får du snart veta.
Du ska få två val.
Oavsett vilket du väljer
får du svaret.
Du får veta vilken sorts människa du är.
Du får veta.
Livet…
…är som ett spel.
Njut mer av det.
Gratulerar.
Alla spel har nu blivit avklarade.
Nu kommer alla överlevande spelare att få välja mellan två alternativ.
Välj om du vill acceptera eller avböja medborgarskap
och permanent uppehållstillstånd i detta land.
Jag upprepar.
Välj om du vill acceptera eller avböja medborgarskap
och permanent uppehållstillstånd i detta land.
Jag avböjer.
Jag…
…avböjer!
Jag avböjer.
Vi beger oss tillbaka tillsammans.
PERMANENT MEDBORGARSKAP ACCEPTERA/AVBÖJ
Naturligtvis accepterar jag.
Jag tackar också ja.
Tja…
…jag tror att jag avböjer.
Och du då?
Jag avböjer.
Jag…
…avböjer permanent medborgarskap.
Jag också.
Jag avböjer.
Det vanliga?
Ja.
Varsågod.
Va?
Vad då?
-Dina näshår sticker ut. -På riktigt?
-Jag skojar. -Din skitstövel!
Du såg så deprimerad ut.
Hörni, det ser så smärtsamt ut att dra ut näshår med vax!
-Växer de aldrig ut igen? -Jo, självklart.
En näshårstrimmer vore bättre.
Men det skulle göra ont om nåt föll ner på ens huvud samtidigt!
Nej, en explosion gör mer ont.
-Visst. -Eller hur?
Förlåt.
Det är mitt fel.
Förlåt.
"Hans fel", säger han.
Du är lika tvärsäker som alltid.
Du tror nog att du lever för att du är speciellt utvald eller nåt sånt.
Nej! Det är tack vare er.
Det får det att låta som om vi offrade oss för att hålla dig vid liv.
-Chota, det där var ganska brutalt. -Arisu fattar ju inte.
Vad är det med er?
Vad försöker ni säga?
Säg det bara.
En sak som är säker…
…är att du inte klarade ett enda spel helt på egen hand.
Att tacka oss för resten av ditt liv räcker inte.
Ska jag be om ursäkt för resten av mitt liv istället?
Är du dum?
Lev ditt liv till fullo in i det sista.
Ja.
Det ska jag.
SHIBUYA
Det vore väl illa om zombier skulle dyka upp här?
Om alla blir bitna blir de till zombier!
-Lägg av med zombier. Vart ska vi åka? -Okej.
Om zombier kom skulle bara Karube överleva.
Du skulle knocka zombierna.
Det är du som skulle överleva, Arisu, inte jag.
Jag? Varför då?
Det är jag säker på.
Okej.
-Så där. -Oj!
Vad gör du?
Det här är din självständighetsdag!
Se upp!
Hördu! Hoppa av!
-Fyrverkerier! -Spring!
Polisen! Det här är illa!
Spring!
Ditåt!
Hör du mig?
-Titta till honom! -Okej!
Han har en puls!
Han är medvetslös. Ta hit en bår!
-Återuppta HLR! -Okej!
Få hit en bår, fort!
En meteorit har kraschat i Tokyo
och orsakat stor förödelse i och omkring Shibuya.
Brandbekämpningen har tagit tid.
De identifierade offren är Kodai Tatta, Saori Shibuki,
Takeru Danma, Sho Okada,
Daikichi Karube, Urumi Akamaki,
Momoka Inoue, Asahi Kujyo,
Chota Segawa…
Både Karube och Chota omkom.
Varför överlevde bara jag?
Grubbla inte på det.
Du bara plågar dig själv.
Det kallas för "överlevnadsskuld".
"Varför överlevde bara jag?"
"Varför kunde de inte räddas?"
Människor som överlever katastrofer och olyckor klandrar ofta sig själva.
Men när sjukvårdarna hittade dig
hade ditt hjärta tydligen stannat.
I en hel minut.
Du var på gränsen mellan liv och död i en minut.
I en minut?
Ja.
I en minut?
Det kände snarare…
…som om jag var…
…på en avlägsen plats under en lång tid.
Pappa…
Han grät.
Jag har inte sett honom gråta sen mamma dog.
Vad?
Tydligen stannade ditt hjärta också.
Hur vet du det?
Det var lika för mig.
Vilket sammanträffande.
Har nåt förändrats
sen du nästan dog?
Jag vet inte.
Jag ser mer tilltufsad ut.
Och för dig?
Eftersom jag har slösat bort mitt liv hittills
tror jag att jag kan leva ett bättre liv från och med nu.
Det är nog allt.
Så du var också en skitstövel?
Ja.
-Doktorn, titta på det här. -Okej.
Vilken återhämtning efter ett hjärtstillestånd.
-Ge mig lite gasbinda. -Ja.
Är det nån du känner?
Nej.
Han kämpar på, eller hur?
Ja, det stämmer.
Påbörjar hjärtmassage.
-Förbered defibrillatorn! -Okej!
Rizuna Ann, hör du mig?
Undan!
-Ingen puls! -En gång till! Ladda!
-Laddning klar. -Undan!
Vi har en puls. Blodtrycket är stabilt mellan 80 och 90.
Hon är tillbaka! Återuppta operationen. Tång!
-Är du okej? -Ja.
Det är ingen brådska.
Okej.
Välkommen tillbaka.
Hikari.
…och har godkänt statliga utbetalningar på två biljoner yen.
Det har gått en vecka sedan en meteorit träffade Tokyo.
Många delar av järnvägstrafiken samt vissa stora motorvägar
är fortfarande stängda.
Ursäkta mig…
Kan jag använda den nu?
Ursäkta. Varsågod.
Vänta.
Din växel.
Jaså. Tack.
Ursäkta, har vi träffats nånstans?
Jag tror inte det.
Vänta.
-Har vi verkligen aldrig träffats förut? -Va?
Flirtar du med mig?
Nej, det är inte så.
Men… skulle det vara okej om jag flirtade med dig?
Förlåt, det var konstigt sagt.
Vi kanske har träffats förut.
Förra året?
För två år sen?
När var det?
Jag har glömt.
Men vi har nog träffats.
Tja, det är fint väder.
Vad sägs om en promenad på gården?
Visst.
Vänta!
Undertexter: Daniel Rehnfeldt