DETTA HAR HÄNT
Lyssna.
I evigheter var älvfolkets hemland fritt
tills människornas imperier anlände.
Mitt i den konflikten,
fann två själar oväntad kärlek.
Det är den där älvan du är svag för.
Jag är väl inte den ende som har en hemlighet?
Hon kommer dö för dig.
Hon älskar dig.
Jag har sett vad som väntar.
Om du älskar henne,
tar du det valet ifrån henne.
SJU ÅR SENARE
-Vart, kommissarien? -The Row.
Det går en mördare lös.
Damerna som fann henne sa att hon hette Aisling Querelle.
Hon togs av en stor ondska. Varken människa eller älva.
Varför bryr ni er så jävla mycket?
Varför visar ni sån samhörighet med dem?
Du behöver inte komma hit varenda dag.
Det kunde lika gärna vara jag bakom galler istället.
Darius!
Är du oskadd?
Jadå.
Okej.
Jag ger mig.
Namn.
Vignette Stonemoss.
Tourmaline!
-Vid alla gudar, du vet visst inte. -Vet vad?
Du lever.
Jag menade inte att såra dig.
Du krossade mig.
Jag kan inte gå tillbaka.
Jag kan inte jobba här. Vad finns kvar?
De kallar sig Black Raven.
Den här stadens lag är inte vår lag.
Den skyddar oss inte.
Säg vad jag ska göra, så gör jag det.
Jag förlåter aldrig mig själv om det här med Black Raven får dig dödad.
Var har du varit? Inte på Carnival Row, hoppas jag.
-Självklart inte. -Du är kanslerns son, Jonah.
Du får inte ge din fars fiender vatten på sin kvarn.
-Vem är det där? -Longerbanes dotter, Sophie.
En tidvattenvåg av vrede växer i staden.
Dess goda invånare har fått nog!
Du är Jonah Breakspear.
Det var väl oundvikligt att våra vägar skulle korsas.
Jag är här som er informator.
Vad de än betalar, så får ni det dubbla av mig.
Tro inte att ni kan muta mig
att ljuga för er skull.
Är herrn i huset hemma?
Jag är herre här i huset.
Jag antog att ni saknade
en riktig introduktion till societeten här.
Och ni trodde er kunna köpslå.
Det måste finnas gränser för vad han kan begära av dig!
Självklart.
Ni är olik alla andra
jag nånsin mött, mr Agreus.
Kliv ur sängen.
-Imogen, vad gör du? -Agreus, vi måste gå.
De signalerar till oss.
Ignorera dem. Låt dem jaga oss om de vill.
-Vilken kurs ska vi ta ut? -Långt borta.
Jag vet vem du är.
Lever hon än?
Tiden rinner ut. Gå.
Dina ärr.
Du är till hälften älva.
-Jag kan inte tro det. Ett halvblod? -Mitt framför näsan på oss.
Grip honom.
Rycroft Philostrate,
ni är anhållen.
Tänker du nånsin på Tirnanoc?
Hela tiden.
Önskar jag aldrig lämnat dig.
Vänta.
Jag dödade inte min mor. Jag visste inte ens vem hon var.
Men jag kan fråga dig, far.
Du är inte Krik.
Jag behöver inte längre en informator i humaniora.
Jag förstår, sir.
Däremot behöver jag en ärlig man.
Sir?
Särskild rådgivare till kanslern.
Tack.
Värderade oppositionsledare,
tänker ni stå med mig?
Det tänker jag.
-Ni måste tillbaka till The Row. -Varför?
Allt vitterfolk ska hålla sig på The Row.
Bara vittror. Undan med dig.
Jag är en vittra.
Hörde du?
Ja. Vad var det?
Jag vet inte.
Nåt som rör sig.
Slappna av.
Bara duvor, kompis.
Kom nu.
Okej!
Var tysta, era otäckingar.
Er farbror Boz har en särskild undfägnad till er ikväll.
Vem vill se en jävla snut få vad han förtjänar?
Jag ger er
Rycroft Philostrate!
Fan ta dig, snutjävel.
Men vänta lite.
Våra mästare här är uttröttade.
Vi kan inte låta dem slåss mot en snut
alldeles själva, eller hur?
En jävla Trow? Det hade vi inte avtalat.
Nej.
Men tekniskt sett bryter det inga regler.
Och de gäller fortfarande dig, snut.
Om du känner dig ömtålig, kan du dra dig ur.
Kom igen, så vad blir det?
Fäkta eller fly?
Fäkta!
Vignette!
Är du okej?
Kom igen då.
Stopp, rör er inte.
Du, sopa!
Jävla halvblod.
Här uppe! Skynda!
Det är en Black Raven.
Vi måste stoppa henne.
Låt henne inte komma undan. Skjut henne.
MEDICINKISTA LEVERERAD TILL BURGUE-ARMÉNS SJUKHUSAVDELNING
Det finns mer härborta.
Ta så mycket ni kan bära.
Kolla nästa vagn!
Vitterfitta!
-Din fega lilla skit. -Nej.
-Han tänkte skjuta mig i ryggen. -Vi var överens. Inget dödande.
Phaedra.
Klös honom för fan, Geza!
Jävlar.
Jävla kräk!
Du ska betala.
Rätt ska vara rätt.
Jag slog inte vad om pengar.
Ta dem och dra åt helvete.
Vi hade ett avtal.
Om jag vann, skulle du göra mig en tjänst.
En speciell tjänst.
Eller står Boz Ghaidos inte för sitt ord längre?
Okej. Showen är över.
Philostrate är vinnaren,
och jag ska respektera vår överenskommelse.
Rätt ska vara rätt.
Imorgon vid middagstid, före detta kommissarie.
Sitt still.
Vad kommer Dahlia att göra när hon får veta om vår räd?
Vet inte. Jag fokuserade på att inte dö.
Hon blir inte glad.
Jag ger fan i Dahlias glädje.
Folk behöver medicin. Vi införskaffade den.
Om hon vill bråka kan hon dra åt helvete.
Ja. Vi gjorde det rätta.
Hon kommer att förstå.
Tack.
Jag tar den till henne.
Jag måste tillbaka.
Förlåt, jag...
Jag är ledsen.
Du gjorde ett bra jobb idag, min flicka.
Inte bra nog.
Några påsar smärtstillande kan väl inte bota Bás Dubh?
Det lättar deras lidande.
Det räcker för idag.
Hur många fler har kommit hit?
Fem sen igår.
Ni älvor tål inte dessa förhållanden så bra, va?
Vi är ämnade att flyga,
inte att vältra oss i skiten som en hop benbundna.
Förutom er själv.
Det är åtminstone en välsignelse att sjukdomen endast berör ert folk.
Vore det faunerna som led, skulle ni ta hand om oss. Det vet jag.
-Nej... -Kom igen.
De stackarna.
Är hon hans utvalda?
Kaine och Oona valde varandra tillsammans med tre andra.
För en månad sen, pratade de allihop om hur många barn de skulle ha.
Du är en sån plåga, vet du det?
Nu är det bara två kvar.
När Oona är borta blir Kaine ensam.
Jag hörde att ni flög lite igår kväll.
Hur mår du?
Bra.
Förutom att mina vänner går på räd utan mig.
Snart. När du är bättre.
Bra.
Det är eländigt här inne,
att ligga här utan nåt att göra.
Hon vägrar ta dem.
Vad? Varför?
Jag är ju en Black Raven,
och jag kan tåla lite smärta
när medicinen inte räcker åt alla.
Jag mår knappast värst härinne. Jag klarar mig.
Om nån av er ens överväger att kalla mig modig,
slår jag till er.
Älskling, förbarma dig.
Det har varit en lång natt. Vi rånade ett tåg.
Okej, jag låter er vara.
Tills vidare.
Mår du bra?
Ett par skråmor bara, det är allt.
Men det är värre för dig. Se på dig.
Jag fick det jag ville ha.
Om Darius visste vad du gör för honom...
Betalar av skulden.
Har du slagits färdigt?
Om Boz håller sitt ord.
Fick ni medicinen?
Så vi är färdiga båda två?
Medicinen räcker inte ens en vecka,
och om två dar går det ett nytt leveranståg.
Försöker du igen är de beredda. Jag gillar inte det.
Hur många älvor kom hit för att jag sa att vi skulle vara säkra i Burgue?
Världen går under,
jag kan inte sitta hemma utan att göra nåt.
Jag vet.
Bra.
Om du inte misstycker behöver jag ta ett bad.
Ja, jag hade inte tänkt säga nåt, men...
Dra åt skogen. Du behöver ett mer än jag.
-Ja, förmodligen. -Ärligt. Du stinker verkligen.
-Fortsätt, in med dig. -Damerna först.
Vingarna tvättar sig inte själva.
DEN EKONOMISKA SVACKAN FÖRVÄRRAS
Mina vänner.
Ni kom hit idag för att se rättvisa skipas.
Ja, rättvisa!
Jag står framför er,
inte bara som er kansler, utan som en sörjande son.
Dessa är de Puck som dödade Absalom och Piety Breakspear.
Mina föräldrar.
Min far var en stor man.
En generös och civiliserad man.
Som så många av oss,
välkomnade han vitterflyktingar till sin stad.
Till och med sitt eget hem.
Han gav dem mat, arbete och tak över huvudet.
Han trodde på varje levande varelses grundläggande anständighet.
Och hans vänlighet återgäldades
med förräderi och mord.
Skriande åsna!
Dessa vitterextremister tog ifrån mig min mor och far.
Men de tog nåt mer från er.
De tog er kansler.
En stor ledare.
Och hans fru,
min mor,
vår nations milda hjärta.
Hur kan jag ha dödat din mor?
-Jag satt i fängelse! -Hon gjorde ingen förnär.
-Ni vet att det här inte stämmer! -Hon mördades. Brutalt.
Fördolde, uppenbara Er för Era tjänare.
Och bara Martyren vet vad som hände med hennes kropp.
Jag kan inte ens begrava henne.
Som en sörjande son,
som min fars son,
är min instinkt att försöka förstå.
Att besvara brutalitet med barmhärtighet.
Visa barmhärtighet, snälla!
Men som kansler är det min plikt att upprätthålla lagen.
Att beskydda vår dyrbara nation.
Att skicka ett budskap till varje vittra som överväger uppror!
Besöker du fortfarande The Row?
Vår nation anfalls både från insidan och utsidan!
Du! Berätta för dem om älvan du knullar...
De kidnappar våra kvinnor!
Min far var förlåtande,
och det kostade honom livet.
Hans son kommer inte att begå samma misstag.
Länge leve kanslern!
-Länge leve kanslern! -Länge leve kanslern!
Kansler, får jag prata med er ett ögonblick.
Vad är det nu, mr Millworthy?
Det var starka ord där.
Er far skulle ha varit...
Tja.
Jag undrar om ni haft tid att överväga
den konversation vi hade igår.
Nej, det har jag inte.
Paktambassadören anländer imorgon.
Vitterterrorister blir djärvare för var dag som går.
Ett godståg blev just rånat. Jag har knappt sovit på flera veckor
och nu beordrar jag halshuggningar med ett svagt hopp att avskräcka.
-Jag kan inte ta ännu en föreläsning. -Ingen föreläsning.
Jag vill bara informera er om att man har ordnat med...
Det räcker. Jag tänker inte göra ett officiellt besök på The Row.
Med förlov sagt, vakterna har jobbat oförtrutligt i flera veckor.
Ett kort besök från deras kansler
skulle höja moralen.
Mr Millworthy, jag är uppenbarligen inte en klipsk man som ni själv.
Men vore jag en klipsk man,
hade jag undrat om det här var ett knep för att få mig till The Row,
så att jag själv kunde se förhållandena där,
och kanske till och med frestas att ändra mig.
Nej. Det vore absurt.
Det finns absolut ingen avsikt att...
-Nej? -Nej.
Bra.
Om moralen är låg,
ge dem en dubbel ranson konjak.
Turmalin.
Hur går det?
Jodå. Bra.
Har fortfarande lite pengar undangömda, så jag klarar mig.
Det verkar som att du har ett nytt jobb.
Ett stenkast från det gamla.
Jag lär de små att läsa. Betalar inte lika bra.
Men vad ska man göra när torskarna är på andra sidan muren?
Jag undrar om de saknar oss.
Kräken.
Kräk är rätt ord.
Ursäkta... Förlåt. Kan du...
Vad handlar det här om?
Det är en present.
En gåva från kanslern till de fina människorna i The Row.
Det är vidrigt. Ni får inte komma in...
Får inte, säger du? Våga inte säga så till mig, vittra.
Snälla.
Konstapeln, våra barn ska inte se det här.
Hörni, frun, om ni har klagomål,
om nån av er har klagomål,
ta upp dem med honom.
Longerbane.
En jäntunge styr och ställer fortfarande med oss, Marlow.
Det tolererar jag inte.
Det har gått tre månader sen Longerbane gick till Martyren.
Hon kommer att ha slutat sörja när det är dags för val.
-Du ska se. -Helt klart.
Tänker du själv ställa upp?
Om unge Breakspears politik inte krossar oss alla först.
Nån måste stoppa honom.
Som kan kontrollera situationen.
När allt kommer omkring så är politik mansgöra.
Den gnälliga snorungen blir nog tacksam över att få leka med dockor igen.
Kansler, jag måste insistera på att vi diskuterar de nya tullarna.
Våra hamnar klarar inte denna extra beskattning.
Kan jag få tala ett ögonblick med oppositionsledaren?
Behöver du ett förkläde?
Hon tycks redo att slå dig med handväskan.
Tack, Winetrout. Jag klarar mig.
Du har skött dig utmärkt.
Och oärligt.
De där Puck dödade inte mina föräldrar.
Men det var deras avsikt.
Det var osmakligt, Sophie.
Jag kände mig svinaktig.
Du visade styrka.
En avgörande styrka.
Timingen var god.
Paktambassadören kommer hit imorgon
och det går redan rykten i bådas våra partier.
Rykten?
Ingen av oss går trygg, Jonah. Du vet det.
Vi ärvde våra befattningar, inte vår makt.
När sorgeperioden är slut,
kommer mitt parti att utmana mitt ledarskap.
Ditt med.
Det kanske de borde.
Jag bad aldrig om nåt av detta.
Tror du att du kan bli en större man än din far?
Det gör jag.
Jag skulle aldrig ha berättat om den förbannade profetian.
Dessutom är jag ju inte hans riktiga son?
Absalom Breakspear var din far på alla viktiga sätt...
Du låter precis som min mamma!
Det finns storhet i dig, Jonah.
Jag ser den.
Det kommer de andra också att göra.
När du är redo.
Gå härifrån.
Ber om ursäkt, sir.
Kanslerns man. Släpp in honom.
Tack.
Låt mig hjälpa dig.
Tack.
Upp. Så där.
Hej.
Mr Erodan. Trevligt att se er igen.
Nej!
Pappa! Pappa, snälla.
Snälla! Nej!
-Släpp mig. -Jag vet. Förlåt.
Pappa. Nej.
Philo...
-Han kommer inte. -Jag försökte.
Om han själv kunde se vilken skada hans politik orsakar...
Skulle han plötsligt ändra sig?
Det är lite sent för det.
Din halvbror kan fortfarande göra gott.
Visste jag inte bättre skulle jag tro att du gillar skitstöveln.
Män kan förändras och jag har inte gett upp hoppet om honom.
Nej. Vi måste göra nåt.
Okej. Vad har du i åtanke?
Han har ju befattningen för att han är Breakspears äldste?
Men det är han ju inte.
Det är jag.
Du menar inte att du kommer att offentliggöra det.
Du är galen. Ingen skulle tro dig.
De väljer aldrig en oäkta halvblodsälva till kansler.
Självklart inte.
Men skandalen kommer att krossa honom.
-Efterträdaren kan knappast vara sämre. -Var inte så säker.
Det vore självmord att avslöja dig själv, Philo.
Det är rubbat. Det...
Okej.
Har du bestämt hur du ska göra det?
Jag är öppen för förslag.
Den enda möjliga lösningen är att offentliggöra det inför rätt publik.
Martyren.
Det hålls en bankett i Paktambassadörens ära.
-När? -Imorgon.
Hjälper du mig?
Hamna inte i trubbel för min skull.
Jag är redan i trubbel.
På det här sättet får jag åtminstone själv bestämma vilken sort.
Så imorgon.
Ta emot!
Du behöver bara ta på dörren.
Vad är du så rädd för?
Jag är inte rädd.
Gör det då.
Nej.
Gör det.
Jag ska hem till min fru.
Jag är din fru, dummer.
Var har du varit då?
Upptagen. Än sen?
Dahlia är inte här.
Och de andra vill hedra dig, med deagh-nós.
Dra åt helvete.
Tåget gjorde oss till hjältar, och det var din idé.
Du förtjänar det.
Jag? Deagh-nós?
Dahlia skulle aldrig tillåta det.
Som sagt, hon är inte här.
Och när det är gjort kan hon inte göra det ogjort.
Vill du ha vår respekt eller inte?
Gå bakom ryggen på mig igen så klipper jag av dig vingarna.
Försök bara.
-Sitt still. -Det gör ont.
Det är så det blir när man går med i Black Raven. Ingen tvingade dig.
Du presenterade mig.
Ja, för att du frågade.
Roligt sätt att visa respekt, eller hur? Rituell tortyr.
Men om det är deras sätt att ha kul på, dömer jag dem inte.
Jo, det gör du.
Okej, kanske lite.
Så hur har du kul nuförtiden?
Jag menar,
det känns som en evighet sen vi sågs.
Får du någon gång den där...
...obehagliga känslan av att nåt riktigt hemskt kommer att hända?
Ja, som det Philo kommer att göra med mig när han ser det här.
Ja, precis.
Förlåt. Jag menade inte att vara en skitstövel.
Kom igen, vad är det?
Du vet. Bara vanligt jämmer, elände och själsliga plågor.
Du är klar.
Mår du bra?
Jag?
Aldrig mått bättre.
Du har kanske glömt att jag ser på dig när nåt är fel.
Så berätta vad det är annars blir jag orolig.
Det är inte jag som rånar tåg,
så du kanske borde oroa dig mer för dig själv.
En omgång till?
Det är lite sent för mig. Nån annan gång kanske.
Hej då.
Du, Anders! Kom hit.
Okej, jag kommer.
Vad är det med dig?
-Ursäkta? Vad då? -Min katt!
Hur kunde du göra så?
Det gjorde jag inte...
-Vad i helvete? -Rycroft Philostrate?
-Ja. -Du ska följa med oss.
Vad är jag åtalad för?
Att vara en jävla vittra.
Öppna porten.
Tack, pojkar.
Ni kan gå.
Trevligt att ses igen...
Kommissarien.
Ursäkta buset.
Ingen fara. Du känner mig, Berwick.
Jag älskar överraskningar.
Ingen jävla chans.
Är ni helt från vettet?
Ursäkta oss.
Din otäcka vitterälskare.
Alltid ett nöje att råkas, pojkar.
Vad är det frågan om?
Vi har lite problem. Du kan hjälpa oss.
Med vad då?
Tja, det var nytt.
Taggtråd.
Myggnät.
Samma som de har täckt The Row med.
Offret var löjtnant Anders vid Fifth Engineers.
-Hört talas om honom? -Borde jag det?
Han jobbade på ett godståg som rånades i går natt.
Jaså?
Vem det än var måste ha känt igen honom
och kommit tillbaka för att avsluta.
Bara en sorts vittra kan ha flugit honom upp dit.
En älva gjorde det?
Eller en Black Raven, mer specifikt.
Vilka annars?
De är skadeglada. Skrattar åt oss.
Kanske. Skulle kunna vara det.
Men varför då?
Det är du som är kommissarie. Säg det du.
Vad har du i kikaren? Varför är jag här?
Ingenting. De sparkade ut dig på grund av vad du är.
Enligt mig är du en lysande kommissarie.
Den bästa jag nånsin jobbat med.
Det är allt som betyder nåt. För mig.
Om jag blev tjallare,
hur länge skulle jag klara mig i The Row?
Du kan försvara dig har jag hört.
Du brukade bära den där uniformen.
Förlåt, Berwick.
Det finns en fru och två barn.
Kan inte hjälpa dig.
Hittar vi inte den som gjorde det, slår armén till mot The Row.
Utan att jag kan stoppa dem.
Sen när bryr du dig om älvfolket?
Sen nån jag bryr mig om blev en av dem.
Vilket jävla skämt.
Vad gör han här?
Han är den enda information vi har från andra sidan muren.
"Vi"? Han är en jävla vittra.
-Han är inte en av oss. -Det var han aldrig.
Att släppa ut honom... Du är galen.
-Passa dig. -Dombey.
Uniformen klär dig fortfarande.
Ta det lugnt.
Han kan hjälpa oss ta fast den som gjorde detta.
Du! Kom hit. Hit!
Ta tillbaka vittran dit han kom ifrån.
Kom igen, vi går.
Allt är tyst
Allt är väl
Frukta inte nattens mörker
Du skall icke slumra ensam
Jag är här tills dagen gryr
Ezra?
En obesvarad kärlek skär så
Mycket djupare än en kniv
Våra egna hjärtans blod Rinner sedan in i
Nästa förtrollade liv
Agreus!
Är allt väl, kära syster?
Förlåt, sparkade jag dig?
Nej.
-Mår du bra? -Ja. Jag mår bra.
Ska jag bära den rosa eller den gröna klänningen idag?
Miss Imogen, snälla.
Agreus, var inte pryd. Du har sett mina underkläder förut.
Ja, men det har inte besättningen.
Vad händer om vår steward kommer in?
Föredrar du mig i rosa eller grönt?
Jag föredrar dig...
...i nåt nytt.
Din garderob börjar bli lite sliten, min kära.
Det gör mig inget.
När vi stiger i land,
ska jag låta dem sy en hel ny garderob åt dig.
Vi anlitar den bästa sömmerskan. Vad du än önskar.
-Jag vill inte skämmas bort. -Jag vill skämma bort dig.
Klänningen spelar ingen roll.
Utan vem som tar den av mig.
En dag snart, miss Imogen,
måste vi i hamn.
Vi har stannat i fyra hamnar.
-Utan att stiga i land. -Det behöver vi inte.
De tar ut allt vi behöver i båtar.
Förutom vår värdighet.
Imogen...
Jag är trött på att fly.
Jag förstår.
-Gör du? -Ja!
För det här förstår jag. Du är en fin dam och jag en rik man.
Vi har all rätt att skapa ett hem tillsammans.
Ett riktigt hem, där jag kan överösa dig med prål.
Vi kan bo var vi än vill. Säg det, så seglar vi dit.
Det kommer att bli fantastiskt.
Kanske när vi är ensamma.
Bryr du dig så mycket om vad främlingar tycker?
Nej, det gör jag inte, men jag bara...
Det vi har här är enkelt, och jag gillar det.
-Du har inga jungfrur. -Gör mig inget.
-Mina egna kläder är fläckiga. -Gör mig inget.
Det är snytbaggar i brödet.
Men vi är fria här, Agreus.
Det är som att jag har levt hela mitt liv i en sorts...
...labyrint.
Omgiven av murar som jag inte kunde se...
...tills jag en dag klev rakt igenom dem.
Kan vi inte stanna till sjöss lite längre?
Lite längre.
Så länge du vill.
För alltid, om det är vad du vill.
Nu...
Ska vi äta frukost?
Ja.
Snytbaggar till trots.
Res masten!
Vad står på?
Kapten.
Vid Martyren.
Markeringarna är underliga,
men hon är en Pactish Dreadnought, annars är jag en Trow.
Ett paktiskt luftskepp här ute?
Ja, mr Astrayon. De signalerar att vi ska följa efter.
-Kan vi segla ifrån dem? -Hon kan färdas dubbelt så fort.
Nedslag!
Ska jag byta kurs och följa henne, sir?
Undertexter: Sara Ritzén Awunor
Kreativ ledare: Bachar Haj Bakir.