La tribord e liber.
Nu ai de ce să te temi.
Pactul este o națiune civilizată.
Ne-au amenințat că ne scufundă.
Focuri de avertizare...
pentru a ne obliga. Doar o formalitate. Nu suntem în pericol.
Cum navigăm pe teritoriul Pactului amenințați cu baioneta?
Pactul este un stat vechi, corupt. E condus de bani.
Totul e de vânzare, inclusiv libertatea noastră.
- Așa funcționează civilizația. - Agreus, sunt din Burgue.
Eram în război cu ei acum doar câțiva ani. Și, ei bine...
noi doi împreună, ceea ce suntem...
Ceea ce suntem?
Tu vii dintr-o familie de elită,
iar eu sunt bogat. Asta e tot ce contează în cele din urmă.
Banii și rangul.
Intră!
Acostăm, domnule.
- Unde? - În Ragusa, domnule.
Excelent.
Am multe relații acolo. N-o să avem probleme.
Vino, iubire. E un oraș vechi, frumos, cu un port fermecător.
Putem urca?
PORTUL RAGUSA
Mișcați-vă!
Mișcați-vă.
Mișcați-vă!
Treci la coadă.
Prizonierii sunt gata.
Bravo.
Bravo, tovarăși.
E revoltător.
Ați pierdut orice control asupra oamenilor dvs., domnule,
sau au ordin să fure ce îmi aparține?
Să fure? Nu, asta nu e furt.
Gândește-te la asta ca la...
redistribuire.
Locotenente.
Ia-o pe Majestatea Sa.
- Nu pune mâna pe mine. - Imogen, uită-te la mine.
- E în regulă. - Nu.
- Nu mă luați... - Ia mâna de pe ea!
- Nu. - Ajunge.
Agreus. Nu-l loviți!
Imogen.
CARTIERUL FĂPTURILOR MITOLOGICE
E puțin probabil ca un ucigaș uman să fi putut ridica corpul atât de sus.
Ai auzit un cuvânt din ce am spus?
Fiecare cuvânt. Spui că ai tăi nu au ucis pe nimeni în tren.
Pe nimeni. Chiar dacă ar fi meritat-o.
Chiar eu am salvat viața acelui polițist.
Deci crezi că niciunul dintre ai tăi nu e vinovat.
Poate poliția ne-a înscenat totul.
Vechii tăi amici n-ar face așa ceva?
Ba da, dacă ar considera că merită efortul,
dar puteți fi spânzurați și pentru treaba cu trenul.
- Chiar iei asta în serios? - Da.
Și ce ai de gând să faci?
Se dă o petrecere la Balefire în seara asta.
Jumătate din Parlament va fi acolo.
- Diplomați, demnitari... - Ce legătură are asta cu orice?
Doar nu...
Nu în seara asta.
Crezi că există moment mai potrivit?
Nu știu, poate niciodată?
Am discutat asta.
E singura carte pe care o mai pot juca.
E cel mai rapid mod de a te sinucide.
Diseară pot intra în Balefire. Poate n-o să mai am o altă șansă.
Uite, îmi pare rău.
- N-am vrut să-ți spun. - Nu.
Sigur ai fi preferat să te furișezi și să trimiți o Mimă să-mi spună. Iarăși.
Vignette...
Se pare că deja ai luat decizia.
Se pare că da.
Și sunt sigură că snobii ăia o să te creadă pe cuvânt.
Un bastard pe jumătate critch spune
că Jonah Breakspear nu are dreptul să fie cancelar.
Nu mă aștept să fiu invitat la ceai cu familia.
Dar vor auzi adevărul, și doar asta contează.
O să te arunce într-o gaură și o să uite de tine înainte de desert.
Să te ia naiba!
Când se termină și nu mai e periculos, o să iau legătura cu tine cumva.
Chiar așa?
O să mă anunți din închisoare sau din cimitir?
Te rog, nu te deranja din cauza mea.
N-am să te plâng de data asta.
- Bine, atunci. - Bine, atunci.
Philo.
Ești nebun.
Spune-le prietenilor tăi să nu se agite.
De mâine, Balefire va avea probleme mai mari decât Corbul Negru.
Akos!
- Hei, tu. - Hei.
- Ce mai faci? - Bine.
Da?
Ce este locul ăsta?
De ce m-ați adus aici?
Unde plecați? Cu voi vorbesc.
Tu, de acolo. Unde este stăpânul acestei case?
Leonora.
Numele meu.
Poți să-mi spui Leonora.
Ce drăguț!
Foarte bine, Leonora.
Unde e stăpânul acestei gospodării?
Undeva pe aici.
E cel de acolo, ofițerul?
De ce m-au lăsat aici?
Sunt convinsă că vei afla în curând, ziska.
- Ce e locul ăsta? Ce se întâmplă aici? - Îți spun eu. Dă-mi alea!
Nu ți le dau. Spune-mi ce e locul ăsta.
E o casă.
Oamenii vin aici să doarmă.
Asta e bucătăria.
Oamenii gătesc aici și mănâncă aici uneori,
când e gata mâncarea.
Știu ce e o bucătărie.
Chiar așa? Și te descurci și cu un cartof?
Nu am nevoie de obrăznicia ta.
Am nevoie de răspunsuri.
Sunt obosită, sunt foarte departe de casă,
habar n-am unde este Agreus
și totul e aiurea.
De ce, ziska?
Ei bine, eu sunt din Burgue.
Nu mai spune.
Asta nu seamănă cu ce am învățat despre Pact.
- Nu? - Nu.
Pactul este un stat feudal strict și este un loc groaznic.
Așa era.
- Era? - Era un loc groaznic.
Apoi un nou răsărit a schimbat totul.
Pactul de care ai învățat tu nu mai există.
Aproape.
Dar Pactul este atât de puternic.
Oamenii sunt puternici.
Guvernul lor fusese un parazit, îi exploata pe oameni.
Până când ne-am răzvrătit toți și am înlăturat acel guvern.
Vorbești despre revoluție?
Desigur.
Era ceva inevitabil.
Când oamenii și-au dat seama că erau liberi din totdeauna.
Ce s-a întâmplat cu comandamentul Pactului?
Îmi dai morcovii ăia?
Te rog?
Mulțumesc!
Îți vine atât de greu să mă ajuți?
Ești servitoare.
Și tu mănânci din supă. De ce nu vrei s-ajuți s-o preparăm?
Nu se cuvine.
Nu se cuvine nici să ai iubit faun.
Poftim?
Am auzit că ai venit cu un faun.
E revoltător.
Nu e treaba ta.
Oamenii vorbesc, atâta tot.
În viața lor, nu se întâmplă nimic,
când văd fericirea altcuiva, trebuie s-o degradeze.
Asta crezi tu?
Agreus e cel mai bun om pe care l-am întâlnit, faun sau nu.
Spune-le asta când te întrebă lumea.
Pare un om pe care merită să-l cunosc.
Vrei să rămâi la cină?
Ai ajutat cu supa, ar trebui să guști din ea.
Nu vreau supă.
Vreau să vorbesc cu stăpânul casei și să-l văd pe Agreus!
Luați ofițerii.
Tu, tu, tu.
Pentru numele lui Dumnezeu, locotenente, unde îi duci?
Dacă vrei bani...
Armele vin puse în depozitul de arme.
Aurul și argintul, în trezorerie.
Asta e piraterie.
Când vin oamenii mei, o să vedeți voi.
Nu mai spune.
Țările noastre nu se mai războiesc.
Există tratate.
Asta încalcă orice convenție maritimă,
orice lege a mării convenită de națiuni civilizate.
La naiba cu tratatele tale.
Noi avem altă lege aici.
O să fii biciuit pentru asta.
Locotenente!
L-am găsit.
Jurnalul căpitanului.
Bine lucrat.
Îl căutăm...
pe Agreus Astrayon.
Proprietarul vaporului Lebăda.
Eu sunt Agreus Astrayon.
Chiar?
Pe cuvântul meu.
Eu sunt proprietarul acelei nave și al companiei din spatele ei.
Iar acum...
trebuie să-mi ceri scuze,
și putem rezolva problemele în mod civilizat.
Ți-ai trădat clasa, dle Astrayon.
Ai mâinile pătate cu sudoarea și sângele a sutelor de oameni.
Echipajul Lebedei,
nu mai aveți contract de muncă,
puteți pleca.
E doar o neînțelegere.
La perete!
Trimite vorbă contelui Bozak, el va garanta pentru mine.
- Aveți milă! - Liniște.
Vă rog.
După ce sosește, știi ce se va întâmpla cu tine?
Știi?
Drepți!
Arma
la picior!
Prezentați arm'!
Atenție!
- Bun-venit în Burgue, dle ambasador. - Mulțumesc.
Vă rog. Veniți cu mine.
Cancelare Breakspear,
națiunea mea se confruntă cu o revoltă care a unit oamenii cu populația fae
într-o grupare grotescă, nenaturală, numită Noul Răsărit.
Dacă gruparea asta ajunge la putere,
ar fi doar o chestiune de timp
până ar pune ochii pe Burgue.
Nu vor ajunge la putere, dle cancelar.
Iar faptul că am achiziționat simbolic arme din Burgue,
va transmite lumii mesajul
că s-a terminat conflictul între cele două națiuni,
și începe o nouă eră a puterii, armoniei și alianței.
Maior Vir, nu-i așa? Îmi pare bine. Runyan Millworthy, vă stau la dispoziție.
Ne-am mai întâlnit, domnule. Aici, în Burgue.
Acum o lună.
- Poate nu vă mai amintiți. - Iertați-mă.
Cred că îmi amintesc. Banchetul Firesday.
Cu ce vă pot ajuta?
Aș dori să vorbesc cu dvs., în privat.
Iertați-mă, nu cunosc formalitățile diplomatice.
Nici eu, domnule. Sunt militar.
Bine. Așadar, permiteți-mi să vorbesc sincer.
Achiziționarea de arme nu e chiar un act simbolic, nu-i așa?
Adevărul e că aveți mare nevoie de echipament de război.
Permiteți-mi să fiu sincer și eu. Strategia asta nu înseamnă slăbiciune.
Oficial, e vorba doar de un schimb de arme
între dușmani de odinioară.
Un gest de prietenie.
Exact, dar neoficial, nu e oare adevărat
că industria Pactului e în declin
din cauza așa-zisului Nou Răsărit și ideologiilor lor egalitariste?
Sigur înțelegeți că doar domnul ambasador vă poate răspunde.
Desigur. Deși rapoartele despre sabotaj și șomaj
dovedesc că sunteți vulnerabili.
Foarte bine, dle Millworthy.
În spiritul alianței, vă spun cu toată sinceritatea
că achiziționarea acestor arme a fost mai mult decât un gest simbolic.
Infanteria noastră a învățat pe propria piele
că puștile din Burgue trag mai bine pe rază lungă.
Și intenționăm să le folosim și noi.
Împotriva Noului Răsărit.
Gruparea reprezintă o amenințare la adresa ordinii naturale.
Fae și oameni luptând împreună.
Visul oricărui bădăran agresiv.
Ei bine, cum intenționați să puneți capăt acestui vis?
Din câte am înțeles, dle Millworthy,
cei morți nu visează.
Cine se crede ambasadorul?
Se așteaptă să credem
că vrea să cumpere arme de la noi din motive simbolice.
Cred că de asta vrea 200 de tone de praf de pușcă simbolic.
Știm că armata lui a suferit pierderi, că are nevoie de acele arme.
Iar el știe că noi știm.
Da. Faptul că neagă asta e o insultă la adresa serviciului nostru secret.
Totuși, poate fi avantajos să ne alăturăm Pactului în micul lor război.
Ce avantaj ar putea fi?
Nu s-ar convoca alegeri ca să elimine cancelarul pe timp de război.
Doamne! Crezi că țin atât de mult la slujba asta?
În realitate, n-am intra în război.
Am vinde doar armele.
Sophie, noi urâm Pactul. Am luptat împotriva lor ani de zile.
Dar Noul Răsărit poate deveni o amenințare mai mare.
Ideile lor nebunești se răspândesc ca boala pe timp de vară.
Mai bine înfruntăm o infecție în Pact decât în Burgue.
Armele noastre în mâinile lor pot schimba cursul evenimentelor?
Nu.
Nu dacă înarmăm și Noul Răsărit.
Apoi, când ambele părți se împotmolesc,
armatele noastre pot recuceri ținutul Tirnanoc.
Zeii să-l ajute pe prostul care te subestimează.
Vezi viitorul la fel de clar ca mine.
Amândoi ne gândim la asta.
Doar că eu sunt cea care o spune cu voce tare.
Și recucerirea Tirnanocului e ceea ce tatăl tău voia mereu.
Ai putea să îți înscrii numele în istorie, ca omul...
cancelarul care a reclădit imperiul.
Iar asta e ceva de ce el nu era în stare.
Cine are nevoie de o profeție
când știi să recunoști o oportunitate și să profiți de ea?
- Oare Parlamentul are curajul s-o facă? - Ei urăsc Pactul.
Partidul tău este împotriva războiului. Cum vrei să-i convingi?
Jonah, ai obiceiul groaznic de a mă subestima.
Sau poți să nu profiți de ocazie.
Să aștepți până la alegeri, pe care s-ar putea să le pierzi
și să te întorci la vechea ta viață.
Eu te susțin oricum, fără îndoială.
E decizia ta, dle cancelar.
Pleacă de aici!
Au apărut niște complicații.
Nu vrei să respecți înțelegerea noastră?
Nu face pe deșteptu', dle Philostrate.
Noi, fae, întotdeauna ne ținem de cuvânt, spre deosebire de voi.
Dar e doar un adăpost provizoriu, ai înțeles?
E încăpățânat și disperat.
Cu sufletul rănit, nimic nu mai are sens pentru el, a plecat să fie omorât.
Egoist nenorocit.
Trebuie să existe o altă rezolvare.
Ai vreo idee?
Deocamdată, nu, Vin. Îmi pare rău.
Ce zici de acea victimă, soldatul ucis?
Nu are niciun sens.
Ei bine, îmi pare rău, dar...
Dahlia îți aruncă priviri ucigașe de când a aflat de jaf.
Cu siguranță că nu.
Crezi că ar ucide ca să-mi pună mie în cârcă crima, punându-ne în pericol,
doar din ură?
Nu! Doamne, nu, Vignette.
Nici prin cap nu-mi trece așa ceva.
Poți pleca, Wilson,
dacă ai terminat.
Doamnă.
Nilly?
Ar fi trebuit să aștepți până seara. Dacă te-ar fi văzut cineva?
Ți-am adus niște plăcintă cu carne.
Poftim.
E încă fierbinte.
Ți-e foame.
Ar fi trebuit să vin mai devreme.
Erau servitori peste tot.
Dacă te prind că mă ascunzi...
Trebuia să te văd.
Mă întâlnesc la ceai cu proprietarii de fabrici după-masă.
Cât ne-a mai rămas?
700.000 de guldeni.
Un pic mai mult dacă vindem caii.
- E suficient? - Trebuie să fie.
Părul tău arată îngrozitor.
Nu am talentul tău.
- Nu mă pricep. - Ți-l fac eu.
Să admire chipul tău drăguț, nu detaliile.
Am făcut niște cercetări discrete
cu privire la fratele tău și unde se afla în Row...
Are capul la fel de tare ca și coarnele.
O să apară când i se termină banii.
Tu nu ești îngrijorată?
O să trăiască.
Cu toții vom trăi.
Mai avem doar puțină treabă.
Nu mai durează mult.
Promit.
Darius.
Ia te uită cine vine!
Mă bucur să te văd.
Ce a durat atât de mult?
Nu mai sunt polițist. N-am putut să fac mai mult să te scot.
Nici măcar nu mai sunt om.
Așa e.
Iartă-mă.
Tu ești cel care are probleme.
Eram preocupat să iau bătaie,
să rabd de foame și să îngheț de frig în închisoare,
dar îmi pare atât de rău să aud că ți-ai pierdut slujba.
Ăla e miel de Basilia?
A fost chiar atât de rău acolo?
Nenorociții au aflat că marrokul care m-a mușcat a fost trimis de Pact.
Deci, mă testau...
în fiecare zi.
M-au obligat să fac chestii.
Au pus alți prizonieri...
în celulă cu mine.
Intrau...
dar nu mai plecau.
Îmi pare rău, Dari, am încercat.
Ce naiba vrei să spun?
Am făcut ce am putut ca să te scot de acolo.
Înainte sau după ce ți-ai pus uniforma în cui și m-ai abandonat?
Bine.
- Nu te mai deranjez. - Unde te duci?
Crezi că ești primul idiot care gândește cu scula lui?
Nu asta s-a întâmplat.
Ai terminat sau ai de gând să mă mănânci și pe mine?
O să-mi scot cămașa, să-ți fie mai ușor.
Nu te opri.
Nu te descălța, să am ce ronțăi.
De fapt...
aș mai mânca vreo trei.
Un pic mai în sânge.
Și aș vrea și un ascunziș.
Aici ești în siguranță. Am o înțelegere cu proprietarul.
Cunosc privirea aia.
Ce pui la cale?
Am un plan să deschid porțile cartierului.
Tu? O corcitură ticăloasă?
Vorbești cu bastardul corcit al lui Absalom Breakspear.
Mai doriți ceai, dle Marlow?
Da, vă rog.
Domnilor, vă mulțumesc foarte mult că ați venit.
Îmi dau seama că a fost consternare privind politicile cancelarului.
Dră Longerbane, fără critch, care să lucreze în fabrici și magazine,
mulți am fost nevoiți să ne închidem afacerile.
Ei bine, eu nu mă prefac că înțeleg subtilitățile afacerilor, domnilor,
dar cred că trebuie să sprijinim politica cancelarului.
- Pentru binele orașului Burgue. - Binele orașului?
Politica nu a făcut nimic altceva decât să majoreze cheltuielile.
Iertați-mă că vă contrazic,
dar nu chiar ieri a fost jefuit un tren al nostru de o bandă pix?
Dacă sunt în stare de asta, ce ravagii pot face
dacă pot hoinări liber în orașul nostru?
Execuțiile de ieri sigur au transmis mesajul potrivit.
Este indicat să luăm măsuri de precauție,
dar trebuie să ne întreținem familiile.
Desigur.
Și să asigurăm siguranța copiilor noștri.
Dar nu v-aș cere niciodată să suferiți din cauza loialității față de partid.
Cred că loialitatea trebuie răsplătită.
Așadar, în numele loialității,
aș dori să măresc investițiile făcute de tatăl meu în fabricile voastre.
Am prezentat deja această ofertă altor membri ai partidului nostru.
Toți au acceptat.
Cu acest contract, pachetul dvs. de acțiuni în fabrica mea
va crește semnificativ.
Dvs. sunteți oamenii de afaceri,
dar nu prea pot oferi un împrumut fără garanții,
sunteți de acord?
Dacă populația critch e închisă pe Row, tot nu o să avem forță de muncă.
Și fără forță de muncă ieftină,
nu avem nicio șansă să ne putem plăti datoriile.
Domnilor, vă dezvălui un mic secret.
Cred că îl pot convinge pe cancelar să trimită ajutor Pactului
în lupta sa împotriva Noului Răsărit.
Când se va întâmplă asta,
toată industria va trebui să funcționeze la capacitate maximă.
Se vor face excepții
pentru lucrători fae calificați, să revină în fabrici.
Iar dvs., domnilor,
veți putea câștiga o avere.
Dar ajutorul oferit Pactului
nu se potrivește cu principiile tatălui dvs.
Eu nu sunt tatăl meu, dle Fletcher.
Sunt atât de recunoscător că ați ales cu toții
să-mi sprijiniți șefia în aceste vremuri tulburi.
N-am să te părăsesc niciodată.
Aș vrea să fiu eu în locul tău.
Te iubesc!
Fără tine, sunt...
Un fraier.
Fraierul meu.
Nu-i nimic.
Sunt alături de tine. Nu te părăsesc.
Ești bine, dragă?
Nu mai durează mult.
Poate mai e o cale să ne răzbunăm pe nemernicii ăia din Burgue.
Ce vrei să spui?
Am un plan. Am nevoie de ajutorul vostru. Al amândurora.
Noi le cerem ajutorul, iar ei o împușcă pe fată?
Sunt niște monștri, Dahlia.
Oamenii nu se schimbă.
Vignette a făcut o prostie.
Vezi pe unde mergi!
Nu te opri!
Pe aici.
Agreus?
Credeam că n-am să te mai văd niciodată.
- Ce e locul ăsta? - Deocamdată e căminul nostru.
Cămin? Trebuie să stăm aici?
Mi s-a spus că o vom împărți cu alte două familii.
S-o împărțim?
Până când fac rost de bani să ne răscumpărăm libertatea.
Da. Cu siguranță există o cale să ne răscumperi nava
și să fie eliberat echipajul.
Ce s-a întâmplat? Ești bine?
Da. Desigur. Da, voi încerca.
Și tu? Ce s-a întâmplat?
- Ei bine... - Stai jos aici.
A fost foarte ciudat.
M-au dus într-o casă, apoi au plecat din nou.
Ce casă? Nu înțeleg.
Nici eu. M-au lăsat acolo ca pe o valiză.
Nu vorbea cu mine nimeni, doar o servitoare bătrână.
Voia să mă facă să curăț un cartof,
iar apoi a făcut câteva remarci foarte impertinente...
Despre ce?
Despre noi, de fapt.
Știa despre noi?
Da.
Era foarte ciudat.
Nu vorbea ca o servitoare.
Vorbea despre revoluție.
Mă privea cu atenție ca să vadă cum reacționez.
- Te testa. - Da.
Poate. Eu...
Nu știu ce să cred.
Unul dintre coarnele ei era rupt. Mi-a spus că o cheamă Leonora.
Leonora?
Da.
Femeia asta?
Ea era?
Da.
Da, ea e.
Cine e?
Nu mă puteam trezi,
oricât mă străduiam, apoi ea...
a suflat ceva în mine și...
dintr-o dată mi s-a părut că sunt în mintea altcuiva,
vedeam ce vedea persoana aia.
Îmi pare rău, Mima. Nu știam la cine să apelez.
Ai făcut bine că ai venit la mine, copilă.
Sigur ai văzut-o pe Aoife Tsimani?
Sunt pe cale să înnebunesc, nu?
Poate se întâmplă ceva mai rău.
Puterea unui haruspex provine din moarte.
E magie neagră.
Se spune că Tsimani a invocat fiara care a omorât-o
și se zvonea că, pentru cei dispuși să plătească,
intră în mințile altora și îi obligă să facă lucruri.
Lucruri malefice.
Crezi că și acum e în capul meu?
Cum? A murit. Am văzut când a murit.
Îmi dai voie?
Te rog!
Mima?
Ai spus că ai văzut-o pe Tsimani murind?
Erai de față?
Da, eram.
În timp ce era pe moarte,
ți-a predat ție puterea.
Dar eu n-o vreau.
Nu vreau să am de-a face cu asta.
Pentru binele tău, copilă, sper că nu.
Puterea de a vedea e un blestem
și dacă accepți răul, devii și tu rău.
Oona este dispusă să-și sacrifice viața pentru asta.
La fel și Kaine, Phaedra și eu.
Dahlia, avem ocazia să le arătăm cât sunt de fățarnici.
Cu binecuvântarea ta, vrem să năvălim peste ei.
În seara asta.
Frați și surori...
de luni de zile privim cum copiii noștri mor de foame în noroi,
cum boala Bás Dubh ne ia suflarea, cum umblătorii nenorociți ne umilesc.
Dar ei uită...
cine suntem.
Ne vom aduna sângele și durerea
și le băgăm chiar sub nasul lor.
Să simtă mirosul suferinței noastre.
Să guste din ea.
Să vedem dacă le place.
Planul lui Vignette e curajos și genial.
Și nu putem face nicio greșeală.
Așa că eu am să conduc atacul în Burgue.
Dahlia.
Dahlia, te rog.
Nu-ți poți risca viața.
Știi cum te privesc toți.
Fac față.
Mi-aș risca viața oricând pentru Corb.
Crezi că eu nu?
Se pare că încă nu știi cine e șef aici.
Se pare că te consideri lider.
O să-ți tai aripile dacă încerci.
- Stai... - Dispari!
Sau mai plânge-te.
Vezi ce se va întâmpla.
Ne vom descurca. Promit.
Nu avem încotro.
Deci n-ai reușit să faci apel la conștiința lui?
Mă tem că nu.
Ei bine...
Măcar ai încercat.
Știi, semeni cu mama ta.
E mândră de tine, cum ar fi și tatăl tău.
O să te sprijin și o să cer o anchetă parlamentară.
Am dreptul să fac asta, cel puțin ca cetățean.
Și cu destui martori, ca prietenul tău faun, Afissa,
orice ni se va întâmpla, adevărul va ieși la iveală până la urmă.
Probabil.
Să sperăm.
Sigur vrei să faci asta?
Nu vreau.
Trebuie să fac asta.
Cum te simți în Burgue?
Aerul e cu siguranță mai curat.
Toți ne rugăm pentru tine, dle Spurnrose.
Mulțumesc, doamnă.
N-ai aflat nimic de sora ta dragă?
Nu, am apelat la toate resursele
și autoritățile fac ce pot s-o elibereze pe scumpa mea Imogen,
dar a fost răpită de un adevărat ticălos,
un faun bogat care a reușit să se sustragă justiției până acum.
Un faun cu bani. Aici se ajunge.
Femeile noastre, țintele dorințelor primitive.
Îmi pare rău. Iertați-mă, doamnă, dar gândul la asta este...
Săracul de tine.
Ce păcat că dl cancelar nu i-a închis pe fae mai devreme.
Da, păcat.
Faptul că ea e liderul opoziției nu înseamnă că suntem adversari în toate.
Exact. Cred că doamna are putere incredibilă de convingere.
Sunt sigur că nu prea are nevoie de cuvinte.
Dle ambasador, dar când vorbesc...
Veți tremura și dvs., ca noi, ceilalți.
Doamnelor și domnilor...
Trageți!
- Nu văd ținta! - Protejați-l pe cancelar!
E delicioasă mâncarea?
Nu știți ce înseamnă să vă fie foame.
Ei bine, noi știm cum e.
Ne recunoașteți? Am trudit în fabricile voastre, v-am îngrijit copiii.
Iar acum murim de foame în ghetourile voastre în timp ce voi vă ghiftuiți.
Ea e Oona.
E pe moarte din cauza bolii Bás Dubh.
Din cauza voastră.
E dureros s-o vedeți, nu-i așa?
Ați vrea să nu vedeți mizeria, rahatul și sângele.
Nu e frumos, așa-i?
Nu vă întoarceți privirea!
Asta e boala Bás Dubh.
Cei din populația pix mor pe capete. Nu există medicament. Nici scăpare.
Familiile lor trebuie să-i privească cum putrezesc și urlă, și mor.
Priviți de aproape ce ne faceți.
Du-te, iubire.
Zboară.
Nu!
Adio, dragostea mea.
Știai de planul Corbului Negru?
Era planul meu.
- Vignette! Ești acolo? - E în regulă.
Trebuie să vii rapid.
Nu-i puneți acolo sus așa. Sunt copii aici. Dați-i jos!
- Dați-i jos! - Uite ce au făcut.
Oamenii.
I-au ucis pe Dahlia și pe Bolero.
Subtitrarea: Timea Ficzay
Redactor Robert Ciubotaru