Doma, a napořád.
Pane.
Na rodinu.
Mluví se o nich po celém městě.
Děkuju.
Promiňte. Dary sem.
Je úžasná.
Ezro.
Agree! Je ti něco?
-Kde to jsme? -V bezpečí.
Jsme v Raguse.
Měl jsi zlý sen.
-Opravdu? -Ano.
Bohové.
Chceš mi ho vyprávět?
Ne?
Jsem tady. Ty taky.
To je hlavní.
Na ničem jiném nezáleží.
Co je to?
Prý snídaňový zvon.
Cítíš se na to? Můžu ti něco donést,
-jestli nechceš jít dolů. -Ne.
Pojďme dolů.
Dobře.
Pojďme dolů.
Počkám na tebe.
Neruším vás, paní?
Rušit mě? To je to nejmenší.
Mého manžela a děti dali do jiné budovy.
Obávám se, že nechápu.
Byli jsme tam čtyři, dokud jste nepřijeli vy.
A pak nás vyhodili bez varování, abychom uvolnili místo vám dvěma.
Tohle byl váš pokoj?
Ujišťuji vás, že jsme do toho nemohli mluvit.
Co je na vás dvou tak zvláštního, že nás vyhnala sama Leonora?
Přijdeš pozdě do práce, družko Hannah.
Samozřejmě. Hned, druhu.
Promiň, trvalo mi to dlouho.
Nic se nestalo, lásko.
Ten muž. Nebyl na naší lodi? Tu uniformu bezpečně poznávám.
-Dobré ráno. -Já ho nepoznávám.
Asi ji ukradl. Zdá se, že takhle to tu chodí.
A teď snídaně.
Nevzpomínám si na vaše jméno, ale nebyl jste na Labuti?
Ano, madam, byl.
-Dobré ráno, pane. -Dobré ráno.
-Pojď, drahá. -Je tu ubytována posádka?
Nemůžu se dočkat, až uslyším, co si o tomhle myslí kapitán Haversham.
-Ve skutečnosti... -Opomněl jsem ti říct,
že kapitán Haversham a jeho důstojníci byli... osvobozeni.
Osvobozeni? Vážně?
Ano, madam. Osvobodili důstojníky.
To měli štěstí. A vy asi smůlu.
Taková smůla to snad nebude.
Raději půjdu. Za chvíli musím jít pracovat.
Opatrujte se, slečno Imogen.
Pracovat? Už tak je těžké, že nás tu drží jako rukojmí,
ale posílat muže pracovat...
Nejen muže.
Promiňte, že vás ruším. Já jsem Kastor. Těší mě.
Imogen Spurnroseová. Ale to vy víte, že?
To ano.
Předpokládám, že vás sem poslali, abyste na nás dohlížel.
Leonora říkala, že jste chytrá. Ne jako ostatní afektované burgueské ženy.
A Leonora má obvykle pravdu.
Jsem vedoucí vašeho bloku.
Což by mohlo znít trochu výhružně,
ale je to jen způsob, jak lidem vysvětlovat co a jak.
Jsem něco jako komorník.
Abyste se nedostali do problémů.
-Pomůžu vám se tu usadit. -Usadit?
My se tu usazovat nehodláme.
Řekněte prosím této osobě, že máme v úmyslu odejet,
jak jen to bude možné.
Rozhodně.
Chci mluvit s vaším velícím důstojníkem. Trvám na tom.
Nebo je to vaše královna?
To bylo dobré.
Královna, vskutku. Měl byste jí to říct, až ji uvidíte.
Možná to ale nebude hned. Je to zaneprázdněná žena. Zuří tu válka.
Nechám vás dva dojíst snídani a pak vás odvedu na pracoviště.
Ne...
Agreus nebude pracovat jako nějaký obyčejný dělník.
Tady pracují všichni.
To není žádná hanba.
Pro nás všechny je to nejvyšší pocta.
Pro víly a lidi. Muže i ženy.
-Jistě nečekáte, že Imogen... -Do továrny je to krásná procházka.
Sraz s oběma je za půl hodiny.
Jen pojďte.
Máme nejnovější výrobní systémy.
Dost na to, abychom vybavili dvě armády, bude-li to nutné.
Jsme malí, ale máme převahu co do zbraní.
Takže vás oba zasvětím do jednoduchých...
Kam jdete?
Budu pracovat za nás oba.
Má lásko.
Děkuju ti.
Tak tedy,
vedoucí bloku...
Kde mám začít?
Ne. Nejprve odstraňte střelu a pak tam vložte další.
Máte páru. Je vidět,
že jste se vypracoval sám.
Nemám potíže s prací,
ale s tím, že dělám zbraně pro své únosce.
„Únosci” je trochu přehnané.
Spíš nás považujte za osvoboditele.
A moji důstojníci? Ty jste osvobodili?
Pracovali na otrokářské lodi.
Neměli žádný oprávněný nárok na život poté,
co toho tolik nakradli.
Nebyli to otroci,
ale smluvní služebníci.
Spravedlivý obchod.
Mohli se vypracovat.
Jak to říkáte, zní to civilizovaně. Jako by měli na výběr.
Moje posádka nikdy nikoho nenutila.
Vaše posádka sloužila systému, který všechny zotročoval.
Nebo skoro.
A vy to víte.
Také vám to dobře vynášelo.
Pěkně jste si namastil kapsy.
A snažil jste se koupit si cestu k přijetí.
I když toho by se vám nedostalo.
Trochu ubohé, jestli to chcete vědět.
Nechci.
Vím, že jste věřil stejným lžím jako dělníci, které jste zotročil.
Pardon, smluvní služebníci.
Povězte mi, co žene někoho jako vy
udělat něco takového?
Zdá se, že s Kastorem dobře vycházíte.
Byla to podnětná konverzace?
Nebyla.
Je mi líto, ale jídlo je pro pracovníky, ne pro diváky.
Jistě nečekáte, že nebude jíst?
Taky jsem nečekal, že nebude pracovat.
Jak rytířské gesto.
Nepřestává vás bavit být pořád tak samolibý?
A vás?
Nejspíš nikdy v životě nehladověla.
Třeba by jí to prospělo.
Co vás na ní tak fascinuje?
Její krása? Nebo užitečnost?
-Pane, dávejte si pozor na jazyk. -Nebo... ne.
Ona je vším, čím vy nejste. Vším, čím chcete být.
Bohatá, kultivovaná... lidská žena.
Pane Kastore, nudí mě jen se dívat na ostatní.
Ukažte mi, kde bych mohla být užitečná.
Vedli jste si dobře, oba dva. Uvidíme se zítra ráno.
-Dobrou noc, pane Kastore. -Druhu.
Tak dobrá. Dobrou noc, druhu.
Nápodobně. Ale budete tu muset počkat.
Proč?
Leonora by si s vámi chtěla promluvit.
-Jistě s námi oběma. -Jen s ní.
Pojďte, pane Agree.
Nenechám ji jít.
Přivedou vám ji zpátky celou, žádný strach.
Nezkřiví jí ani jednu stužku.
To je v pořádku, má lásko.
Zajisté to nebude trvat dlouho.
Tak jaké to bylo?
Důstojnost poctivé dřiny.
Jsem celá rozbolavělá.
Ale zvládla jsi to.
Zastala jsi celodenní práci, jen pro sebe.
Měla jsem dojem, že pracuji pro vás.
Tady nikdo nepracuje pro nikoho jiného.
Co vyrobíme, je naše vlastnictví. Nás všech.
Na co bych proboha mohla chtít tolik pušek?
Možná někdy, až budeš muset čelit armádě Paktu.
Překvapilo by tě, kdybych řekla, že mám lidského partnera?
Ráda bych řekla, že ne, vzhledem ke své situaci,
ale ve vší upřímnosti ano.
Někdy se bojím, že předsudků,
s nimiž mě vychovávali, se nikdy úplně nezbavím.
Revoluce.
Začíná v hlavě a v srdci.
Je to vždycky těžší, než si myslíš.
Ano, je.
Miluju Agrea.
Ale stále si jen těžko zvykám
na všeobecnou myšlenku lidí a víl pohromadě.
Nejsem na to hrdá.
Ale...
Myslela jsem, že to bude snazší.
Nebo že budeme mít větší sílu.
To se ti splní, děvče.
Když jsem se zamilovala do Tomáše,
modlila jsem se za přijetí.
Ale před tím jsem se modlila za trpělivost.
Trpělivost?
S jeho nohama.
S jeho nohama?
S jeho odpornýma, kostnatýma nohama.
Jako zdeformované ruce místo kopyt.
Vážně jsem se snažila.
On taky.
Hrozně dlouho se nechtěl dotknout mých kopyt.
Není lehké si na to zvyknout.
Kdyby nás s Tomášem objevili společně v Paktu,
popravili by mě
a moje rohy by vyvěsili na zeď jako varování.
Věděla jsi to?
Jeho by pokárali,
protože by si byli jisti, že podlehl kouzlu faunky.
Jako bych měla takovou moc.
Chodí to tak i v Burguu?
Já nevím.
Odjeli jsme, než se o nás dověděli.
Tady jsi volná, Imogen.
Ty i Agreus.
Tady a nikde jinde na světě.
Ložní prádlo možná není tak jemné,
ale můžete se milovat podle libosti.
Chápeš to?
Dobře.
A neboj se, když si já můžu zvyknout na nohy,
ty si můžeš zvyknout na kopyta.
Ale měla by sis dělat starosti s jeho umíněností.
Nezdá se mi umíněnější než jiní muži.
To, co jsme zde vybudovali, je křehké,
lidé a víly, ženy a muži pracují jako sobě rovní.
Našich nepřátel je mnoho. Nemůžeme je mít i mezi námi.
Pokud bude Agreus stále odolávat, bojím se o něj.
O vás oba.
Rozumím.
Myslela jsem si to.
Kdy mám očekávat Imogen?
Na to se musíte zeptat Leonory.
Dobrou noc, druhu.
Kastore.
Ano, druhu?
Co se stalo s paní Hannah?
Prosím?
Její matrace i její věci zmizely. Kde je?
-Nevím, o kom mluvíte. -O paní Hannah.
Včera v noci spala na chodbě a dnes ráno jste s ní mluvil.
Kde je?
Taková osoba neexistuje a nikdy neexistovala,
takže by o ní už neměl nikdo mluvit.
Zjistily jsme, že toho máme hodně společného.
Opravdu?
Ano. Když s ní mluvíš, neuvědomuješ si, že byla vůdkyní revoluce.
Je to jen obyčejná osoba.
Ale ona není obyčejná.
Je velitelkou armády.
Dělá rozhodnutí.
Dává rozkazy.
To předpokládám.
Možná jsme se ukvapili s úsudkem o tomto místě.
Ukvapili?
To si nemyslím.
Tohle je jediné místo,
kde můžeme být spolu, a nikdo se nad tím nepozastaví.
Měli bychom zvážit Leonořino pozvání zůstat tu.
Pozvání?
Pozvání lze odmítnout.
Ty o tomhle místě nic nevíš, ani o té ženě.
Vím, že mi rozumí tak, jako nikdo...
Jako jen málokdo.
Je to vražedkyně.
Věděla jsi to?
Nepovídej.
Důstojníci z Labutě nebyli osvobozeni.
Nechala je zastřelit.
Popravili je hned vedle mě. Bez soudu.
Nevinné muže.
-Nemůžu tomu uvěřit. -Proto jsi je od té doby neviděla.
Protože hnijí tady v Raguse.
A to chceš i pro nás?
Imogen, tohle je hrozné místo.
Nepřirozené,
ať ti řeknou cokoliv, ať uslyšíš cokoli.
Ale jsme tu spolu. To je hlavní, ne?
Imogen...
Chci, abychom zjistili mnoho věcí o sobě navzájem.
Existuje tolik způsobů, jak chci, abychom se milovali.
Možná bychom tady mohli dostat šanci.
Kéž by to byla pravda.
To si přeju.
Ale tohle místo je lež.
A nic mě nezastaví, dokud pro nás nenajdu cestu pryč.
To platí i pro tebe.
Pokud je tohle místo lež, není každé jiné místo lež?
Co když je to nejlepší lež, jakou kdy najdeme?
Kam bychom šli?
Kam bychom mohli jít?
To ještě nevím.
Ale kdekoliv to bude,
nebude to tak nebezpečné jako tady.
Přesvědčil jste mého generála,
že Pakt kupuje burgueské pušky, aby je použil proti nám.
Proč bych měla takové zprávě věřit?
Protože jsem byl svědkem toho, jak byla uzavřena dohoda na radnici Balefire.
A riskoval jsem život, abych vás o tom přišel informovat.
Ezra Spurnrose, k vašim službám.
Už jsem tu!
Tady jsi.
Zastavil ses na jedno?
-Jen na jedno nebo dvě. -Nebo tři nebo čtyři.
Běž se umýt. Večeře bude hned na stole.
Tati?
Pozor!
-Hlášení. -Všichni přítomni, pane!
-Máma? -Ano.
-Dědeček? -Ano, pane.
Vedl sis skvěle, můj chlapče.
Z které ruky?
Opravdu?
Třináctý lehký dragounský pluk!
Díky, tati!
Pojď sem.
Jsi to ty, chlapče?
Jo, tati.
Co to k čertu je?
Chlapi dole v hospodě ti zaplatili rundu za vykuchání tý svinský stvůry?
Pozor na jazyk, tati.
Víš, jak je Molly háklivá na sprostá slova před synem.
Svět je odporný.
Rodina poldů nemůže být hluchá a němá, hlavně v téhle době.
Kluk by si na to měl začít zvykat.
Máš pravdu, otče.
Přemluv k tomu Molly a já se rád přidám.
Kdybych svedl zázraky, nebyl bych na tomhle pitomým vozíku! Na zdraví.
-To je můj koláč? -Ano, dnes masový.
Ten je drahý.
Chlapi ho koupili speciálně.
-Není to tak špatné být hrdinou, co? -Tati!
Přišli mě navštívit kamarádi.
Jsem na tebe hrdý, chlapče.
Sakryš.
To je 13. lehký dragounský pluk, viď?
Jo!
Jak to víš?
Sám jsem nosil stejnou uniformu.
Až do roztrhání...
V Tirnanocu.
Já a tamhle můj kámoš.
Ve šťastným 13. pluku.
Přišel jsi ke mně domů?
Zdravím.
Zůstanou tvoji přátelé na večeři? Máme spoustu jídla.
Ne, dlouho se nezdrží.
Běž nahoru a vezmi chlapce s sebou.
To není třeba, madam. Jen se trochu bavíme, že jo?
Nebojte se.
Já nekoušu.
Co tam ještě máš?
Ty.
-Ty prašivej... -Klid, Dombey!
Jen mě vyslechni.
Jestli mě chceš zabít, tak jen do toho, zkus si to.
Ale venku. To je fér.
Tady jsme kurva u mě doma!
Takhle to není.
Měl jsem oddělat toho vlkodlaka, když to šlo.
Poslouchej, ty kokote.
Přišli jsme tě zachránit.
-Před čím? -Před Havranem.
Ta víla, co jsi zabil, byla za jednoho z nich provdaná.
Chtějí si vyřídit účty.
Ne. Neodvážili by se zabít poldu.
To se mýlíš, Dombey.
Když už mají zemřít,
pár jich vezmou s sebou. Počínaje tebou.
Seru na ně. Ať si to zkusí.
Pokud dokážeme chytit toho, kdo zabil ty další dva Havrany,
dát jim jen trochu spravedlnosti, mohli by se uklidnit.
Promysli si to.
Dává to smysl?
Ale co s tím mám dělat?
Nebyl jsem to já ani nikdo z mých chlapů. To bych věděl!
Já ti věřím. Oni ti neuvěří, ale já ano.
To mám ale kliku.
Kdo je podezřelý? Pokud se za to někdo musí houpat.
To nevím.
Ale vím, že to nebyl člověk. Určitě to byl někdo z víl.
Přestaň se chovat jako vůl a pomoz mi.
Možná bych je mohl chytit.
Pomoct tobě?
Zklidnit situaci, ne ji vyostřovat.
A třeba si tím zachráníš krk.
K čertu.
Cítím vílu.
Vím, že tam jsi.
Sledovala jsi mě.
Doufala jsem, že se mýlím. ale ty jsi tady,
-abys toho parchanta varoval. -Snažím se odvrátit katastrofu.
-Zvolil sis špatnou stranu. -Žádné strany nejsou.
Kdyby to byla pravda, tohle by se nestalo.
Nemuseli bychom se bránit.
Pořád totéž dokola.
Až na to, že mají přesilu pět ku jedné.
Zamysli se nad tím, Vignette.
Utíkají zadem!
Tys mu získával čas?
Do hajzlu!
Kdo to sakra je?
Zabil jsi jeho ženu. Radši sebou hni.
-Fofr! -Zpomal, herdek!
Dombey, pojď!
Ztratili jsme je?
A bere naše cenné zdroje
-a dává je Paktu? -Jdeme!
Z cesty!
-Dombey! -Jsem za tebou!
Zatímco dále zabředáváme do těchto hospodářských obtíží.
Vypadněte!
Je načase, aby se mladý Breakspear poučil!
Jsme národ páry a průmyslu!
Jsme národ víry!
Jsme národ...
-Zastav! Ukradl mi koně. -Pohni!
-Chyť ji! -Tohle se tě netýká!
Darie!
Darie, vpředu!
Dávej si pozor, vílo!
To snad není pravda!
Dombey!
Ne!
Jen to zhoršíš!
Pojď, ty starej páprdo.
Jdeme.
-Byla to tahle zbraň, ne? -Prosím...
Tak byla?
-Kaine. Přestaň! -On...
-Zabil Oonu! -To ji nepřivede zpátky!
Dost! Oba dva!
Tohle se z tebe stalo?
K tomu mě přinutili lidi.
Zatkněte Philostratea.
Vy dva, se mnou!
Víla na útěku!
Ani hnout!
To je ale peklo.
Přiveďte sem tu nechutnou polostvůru.
Zavřete ho do cely. Třeba se mu tam něco stane.
Ne.
Nechci, aby to tam zasmradil.
Kromě toho víme, kde ho najdeme.
Berwicku!
Odveď tu hnusnou stvůru zpátky na Row,
kam patří.
A běžte někdo za tím podělaným vlkodlakem!
U Martyra, Philo. Co jsi to udělal?
Informoval jsem seržanta Dombeyho o našem případu.
Vzal to překvapivě dobře.
-Jsi v pořádku? -Mohlas říct, že jeho kámoš je vlkodlak.
Měli jste mi dovolit ho zabít!
-Philo nás zradil! -Nemůžeš ho ochránit.
Nechráním ho. Ale po něm nešli.
Philo si vybral svou stranu.
Je s nimi.
Varovala jsem tě, ale ty jsi neposlechla.
-Proč to říkáš? -Smrt.
Ten smrad je všude kolem.
Vím, že jsem neměla používat černou magii, a nechtěla jsem. Ale...
Ano, chtěla, ale jen abych někomu pomohla.
To vidění je prokletí. Říkala jsem ti to.
Stalo se to znovu.
Viděla jsem to očima té příšery, která zabíjí lidi.
Jenže tentokrát jsem viděla, že jde pro mě!
Vidělas svou vlastní smrt?
Prozatím se všechno, co jsem viděla, splnilo.
Mýlí se to někdy?
To nevím, dítě.
Ale jsou věci, které by živí neměli vědět.
Prosím.
Tušila jsem, že se za mnou vrátíš, tak jsem ti založila jednu stránku.
-Ale teď už je pozdě. -Ne, proč tu stránku?
Je tam velmi starý recept.
Jak přivolat světlo a očistit temnotu, kterou máš uvnitř.
Způsob, jak ze mě dostat tu čarodějnici?
Ale jak se pokusíš očistit temnotu poté, co se staneš temnotou...
Ne, to ne. Přísahám. Nestala jsem se temnotou.
Ne, já ne. To byla jednorázová situace,
výpomoc kamarádovi, ale už je po všem...
Prosím?
Prima.
Takže jen promíchám tenhle lektvar, obrátím ho do sebe, a bum,
už žádné čarodějnice ani vidiny?
To nevím jistě.
Je to stará magie.
Nikdo to už šest století nezkoušel.
Dobře, děkuju, že jsi mi pomohla.
Neděkuj mi.
Ten jed máš teď hluboko v útrobách.
I kdyby to fungovalo, vytáhnout to
bude nesnesitelné.
Čerstvá mandragora?
To sakra nemůžu...
Neotvírej dveře!
Darie?
Co je dnes za den?
Den sv. Martyra, tak jako dnes ráno.
Ublížil jsem ti?
Mně? Ne. Nic mi není.
Ty jsi vlkodlak?
Jo.
Promiň, že jsem se nezmínil.
Ale jak? Není ani úplněk.
Pakt našel způsob.
Tak vyhráli válku.
Kousl mě voják vlkodlak.
Lituju.
Poté, co armáda zjistila, kdo vlastně jsem,
zavřeli mě do vězení.
Různě se mě snažili toho zbavit.
Dělali pokusy, testy.
Zažil jsem hodně bolesti.
Ano. Ty jizvy.
Jo.
Ty jizvy.
Někdy...
...byla bolest tak strašná...
...že jsem...
...se modlil.
Modlil jsem se, abych umřel.
Ale proč to udělali?
Aby získali vlastního vojáka vlkodlaka.
Ne, ptám se, proč vaše armáda zradila jednoho ze svých vojáků?
Už jsem nebyl voják!
Byl jsem jen stvůra!
Je mi to líto.
Vážně, moc líto.
Můžeš to ovládat?
Z větší části ano.
Radši do mě ale nešťouchej ničím ostrým.
Ne, prosím, nedělej to.
Nechceš jít dovnitř, aby ses umyl?
Bude lepší, když tu zůstanu zavřený.
Slibuju, že do tebe nebudu šťouchat ničím ostrým.
Dostanu tě ven, a ty mi poděkuješ tím, že vyvoláš další potíže?
Snažil jsem se to utnout v začátku, ale nevyšlo to.
Přijde sem policie, Bozi.
Ať se tví lidi schovají.
Jsi raněný?
Ne. A ty?
Asi bych měla říct „výborně”.
Policie ví, žes to byla ty.
Musíš utéct.
Kam konkrétně?
Zpátky do Tirnanocu?
Můžu tě dostat ven, dokud se to neuklidní. Najdu ti bezpečnější místo.
Postavil ses proti vílám a všichni tady to vědí.
Já utíkat nepotřebuju.
Nic se mi nestane.
Úkryt plný Havranů by mluvil jinak.
A nemůžu tě nijak ochránit.
Jestli můžeš utéct, udělej to.
Nikam nepůjdu.
Tak se na to napijeme.
Krucinál.
Jo.
Jsme pár k pohledání, co?
Byli jsme, nějakou dobu.
A bylo to fajn snažit se oklamat sami sebe.
Jo.
Máš pravdu.
Jsou tu poliši! Utíkejte!
Kde se sakra schovávají ti Černí havrani?
-Všechny nás zabijí. Musím je varovat. -Půjdu já. Ty bys neměla.
Nikam neleť!
Honem!
Rychle, ať se jim nedostaneme do cesty!
-Kde jsou Havrani? -Kurva, nech ho!
Dombey! Co to sakra znamená?
-Ty! Kde je Černý Havran? -Neubližuj nám!
-Nebudu, když mi to řekneš. -Já nevím!
-Řekni mi, kde sakra jsou! -Prosím, neubližujte nám!
-Teď mi to řekneš, nebo... -Jsou tamhle!
-Havrani jsou tamhle. -Vypadni! Mazej!
Tudy, chlapi!
-No tak, hoši! -Tudy!
Odveďte je ven.
Přestaňte střílet!
Jdete přece po mně.
Byla jsem v Burguu, abych dostala poldu, co zabil Oonu.
Je to ona?
Nezaslouží si rychlou smrt.
Nech ji pro Hydru.
Překlad titulků: Ivana Ragusa
Kreativní dohled Kateřina Hámová