Dávej pozor!
Co se to proboha děje?
Slyšel jsem, že to byl další útok stvůr. Dole v přístavu.
Jsou den ode dne odvážnější.
Nedivil bych se, kdyby to byli Sparasové. Povraždí nás všechny ve spánku.
Pojď, Louiso. Nemůžeme být venku.
Leonide, proč myslíš, že jsou před Spurnroseovým domem strážníci?
Zvláštní. Asi se už Ezra vrátil z Ragusy.
Zajímalo by mě, jestli našel Imogen. Přísahal, že se bez ní nevrátí.
Ať tak či onak, jako dobří sousedé
bychom měli považovat za povinnost zjistit, co je nového, nemyslíš?
Ustupte stranou, mladý muži.
Pouze schválení návštěvníci.
Prosím?
Promiňte, madam. Nemůžu s tím nic dělat.
Bratr a já jsme přátelé pana Spurnrose.
Kdyby vám to nevadilo...
Drahá, měli bychom jít dovnitř.
Nějaký problém, strážníku?
Pane Astrayone? Co tady proboha děláte?
A kde je Ezra s Imogen?
Ustupte! Řekl jsem, ustupte.
Kryjte se!
Měli bychom vyrazit k dokům, podívat se po lodi...
Nesmíme zastavovat. Pojďte.
Jo.
Soudruzi, tudy.
Pospěšte si.
Rychle.
Potřebujeme munici, abychom mohli znovu do bitvy.
Kdo se pro ni vrátí?
Soudruhu, půjdeš ty.
Agree.
Utíkej, Imogen.
-Utíkej. -Agree!
Tady nemůžeme zůstat.
Vyhneme se moři a unikneme přes hranici.
Teď, Imogen. Imogen.
-Co? -Vzdáme se Paktu.
Řekneme jim, že jsme z Burgueu. Jsou naši spojenci.
Hloupost. Zabijí Agrea.
Ne. Řekneme, že je náš sluha. Stojí to za to riziko.
-Tobě. -Imogen, byl jsem...
Dost!
Im, zamíříme do vnitrozemí.
Jakmile bude bitva za námi, zvážíme možnosti. Dobře?
Jo. Zůstaň, jestli chceš.
Brzo budeme potřebovat vodu.
Nemáme ji v čem nést.
Pravda.
Pane Spurnrosei,
jestli nejste moc zaneprázdněn,
mohl byste najít nějakou nádobu na vodu?
Ano, pane. Zpráva přijata, pane Astrayone,
vím přesně, co si o mně myslíte.
Ne, nevíš.
Na tvém místě bych byl rád.
Ale je jasné, kdo tu opravdu velí, že?
Neklaď si to za vinu. To ne.
Nikdy jsem nedokázal svou sestru ovládat.
Takže jakou šanci máš ty?
Předpokládám, že na tom nezáleží.
Až se dostaneme z téhle díry, pochybuju, že se ještě setkáme.
Slibuješ? Nemůžu se dočkat.
Koukej na ni.
Na mou sestru.
Ten tón dobře poznáš.
Ty neznáš drahouška Imogen jako já.
Nevidíš, že je v jádru prohnilá.
Imogen je ta nejlepší žena, jakou jsem kdy poznal.
Jestli to nevidíš, je mi tě líto.
Omotala si tě kolem prstu.
Myslíš, že je vzorem ctnosti.
-Tvé nebohé zvířecí srdce... -Radím ti, buď zticha.
-Měl jsem se ženit. -Ezro, přestaň...
Ale milá Imogen nesnesla myšlenku, že zůstane
na ocet.
„Ta potupa, Ezro! Ta potupa!“
Vidíte, pane, Imogen lže.
Když jsem potkal ženu, se kterou jsem si myslel, že bych mohl být šťastný,
moje sestra použila svůj jed
a roznesla se pomluva, že jsem tyran a netvor.
Že jsem na ni vztáhl ruku.
Brzy žena zmizela
a zbyli jsme v tom starém domě zas jen my dva.
Dokud jsem nepotkal jinou ženu, další šanci na štěstí,
-a další jed. Další lži. -Proto tě neopouštěly!
Ale všechny ty lži ji dohnaly, že?
A vyšlo najevo, že milá slečna Spurnroseová
je intrikující had a lidé ji konečně odhalili.
-Neposlouchej ho. -To bys měl.
Agree, měl bys mě pro své vlastní dobro poslouchat.
Nenapadlo tě někdy, proč není vdaná? No tak.
Je krásná.
Je z uznávané rodiny,
a přesto, když jsi přijel, tak zoufale toužila po muži,
že by se namočila do močůvky.
Když ses nastěhoval do vedlejšího domu, byl to nejšťastnější den jejího života.
Muž, který neví nic o její pověsti
a který sám žádnou nemá.
Promiň, že to musíš poslouchat.
Jsem dávno někdo jiný.
Není na mně, abych tě soudil.
Jsi si tím jistý?
Strávil jsem pět let potem zbrocený v podpalubí nákladní lodi.
Jednou v noci, když mi podle smlouvy zbývaly tři roky,
se někteří dělníci vypařili.
Následujícího rána přišel předák a řekl,
že kdo mu řekne, kam šli, dostane dvacet tisíc zlatých a svobodu.
To je strašné. Každý by váhal.
Já ne.
Okamžitě jsem je prozradil.
Sotva jsem o tom přemýšlel.
Nabídli mi možnost svobody.
Chopil jsem se jí.
Těžko si to dokážu představit.
Udělal jsi,
cos musel, abys přežil.
To není všechno.
Chtěl jsem víc.
Víc než přežít.
Chtěl jsem skutečnou svobodu,
peníze, bezpečí.
Chtěl jsem si vydělat jmění.
Nechal jsem se najmout jako stopař,
lovil jsem uprchlé víly.
Šlo mi to.
Věřili mi.
Byl jsem jedním z nich.
A když se bránili, použil jsem sílu, někdy i smrtící sílu.
Porušili pravidla, podepsali smlouvu...
Naučil jsem se k nim nic necítit.
Všechno, co jsem vybudoval, je vykoupené jejich krví.
Proboha.
Promiňte, beru to všechno zpátky.
Vy dva jste opravdu stvořeni jeden pro druhého.
To je Pakt.
Co budeme dělat?
Seřaďte se!
Počkáme tady, necháme je přejít.
Pak vyrazíme přes údolí.
To ne. Myslím, že bychom se měli představit.
Neblázni. Zabijí Agrea...
Utíkej, jestli chceš. Nezastřelím tě, ale mé sestry se nedotkneš...
-Pomoc! -Přestaň!
-Prosím! Pomoc! -Přestaň!
Pomoc!
Jsou pryč.
Mnohem ostřejší než nůž.
Krví našeho vlastního srdce, zatímco proudí
o dalšího okouzleného života...
Víš, že to není tvoje chyba.
Zabilas ho, abys nás zachránila.
Vlastně jsem o Ezrovi vůbec nepřemýšlela.
Co to o mně vypovídá?
Jen to, že jsi v šoku.
To je v pořádku, lásko.
Postarám se o tebe.
Přesně to by řekl Ezra.
Možná si potřebuješ odpočinout.
Neříkej mi, co mám dělat.
Jen si myslím...
Myslíš si, že víš, co je pro mě nejlepší. Jako obvykle.
Miluju tě.
Ano.
Bereš to jako právo mě ovládat.
Neberu.
Reaguješ na to, co se stalo. Nejsi ve své kůži.
A kdo jsi ty?
Tak moc miluješ svou svobodu, žes prodával cizince do otroctví.
Přišel jsi ke jmění a koupil si postavení tím,
žes ostatní posílal do řetězů.
Ale nedovolím, abys to samé udělal mně.
Nesnažím se tě ovládat, Imogen.
Ne?
Strávila jsem celý život přijímáním rozkazů od lidí, kteří mě měli milovat.
Říkali mi, abych se usmívala a mlčela.
Říkali mi, jak se oblékat a co očekávat
a jak moc malé můžu mít sny.
Vím přesně, jaké to je, když se mě někdo snaží ovládat.
Nejsem tvůj bratr!
Ne, ty jsi horší!
Dělal jsi opovrženíhodné věci, jen abys byl jako on.
On a všichni ostatní malicherní muži,
co si myslí, že ovládají osud každého tvora na světě.
Chceš moc.
Ale moc nad sebou ti nedám.
Nejsem nějaká porcelánová panenka, kterou si vystavíš v salonku
na koukání.
Nejsem bezduché dítě, které potřebuje, abys rozhodoval za něj.
Nepatřím ti. Patřím sama sobě.
A nepotřebuju tvou ochranu.
Dnes už jsem volná.
A to nevyměním za ničí lásku.
Ani za tvoji.
Soudruzi, jsem tak rád, že jste nás našli.
Byli jsme... Naše jednotka byla přepadena a...
My jsme se ztratili.
Chtěl jsem to vzdát.
Naštěstí jste nám nechali malou stopu.
Agree.
Vidím je.
Je čas uložit bratra k odpočinku.
Prosím, ne. Já jsem...
To je rozkaz...
Soudruzi.
Snaž se nedívat.
Ne.
Imogen.
Imogen. Podívej se na mě.
Bohatí z Ragusy,
s pocitem oprávněnosti,
co odmítají převýchovu.
Tragédie.
A jsem si jistá, že věříte, že jsem to tak chtěla.
Že se s radostí dívám na páchnoucí těla nepřátel.
Ale cítím jen stud.
Myslela jsem, že revoluce bude jako řeka.
Že bude růst a sílit, dokud
neodplaví všechno, co je na světě zkažené.
Ale mýlila jsem se.
Není to řeka.
Je to hurikán.
Zničí vše, co jí stojí v cestě.
Až konečně nastane mír, budeme oslavovat v troskách.
Ale ještě ne.
Zahnali jsme zbytky armády Paktu,
ale odmítají přiznat porážku.
A Burgue je stále jejich spojenec.
Doufala jsem, že se přidáte k naší věci z vlastní svobodné vůle,
ale zdá se, že to tak nemělo být.
Jestli nás chcete zabít, proč nás nezastřelíte a neskončíte to?
Tak moc se chceš přidat k bratrovi?
Radši to než hnít ve vězení.
Mluvíš mi z duše...
Máme tolik společného.
Kéž bychom měly čas se lépe poznat,
ale nemáme.
Místo toho vás musím poslat do Burgueu.
Cože?
Jako své vyslance vás spolu s Kastorem
posadím do vzducholodi, abyste letěli rychle.
Ponesete můj vzkaz.
Jsem si jistá, že ho rádi doručíte.
Proč? Co je to za vzkaz?
Mírové ujednání mezi vaším a mým národem.
Aby náš hurikán nikdy nepřišel do vaší země
a nemuseli jste se dívat, jak na polích v Burgueu roste úroda smrti.
Tedy
dovezete mé ujednání do parlamentu?
Do řady!
Tohle je naprosté šílenství.
Dohodli jsme se, že je vyslechneme.
Tady se jim vydáváme na milost.
Můžeme rovnou držet transparent: „Podává se večeře.“
Millworthy, ať je to rychle za námi.
Slečna Spurnroseová, pan Astrayon a pan Kastor, předpokládám?
Soudruh Kastor, prosím.
Můj ty smutku.
Jste vyslanci Nového úsvitu...
Který naše vláda neuznává.
Takže jsme si udělali čas, abychom se krátce sešli.
Velmi krátce.
Myslím, že zjistíte, pánové, že je ve vašem nejlepším zájmu...
Ostatní jako vy jsou uvěznění v Row, kam patří.
Takže navrhuji, abyste byl zticha.
Ven s tím, holka. Nemáme na to celý den.
Požádali mě, abych předložila mírovou dohodu jménem Nového úsvitu.
Parlament to nedovolí. Burgue je spojencem Paktu.
Nový úsvit požaduje okamžité zastavení zásilek zbraní pro Pakt.
V takovém případě byste přestali být spojenci.
To by mělo situaci zjednodušit.
To je absurdní, slečno Spurnroseová,
nebudete tento nesmysl předkládat Parlamentu.
Přesně tak, pane Fletchere. Jestli jsme tu skončili...
Jsem občanka Burgueu jako vy, pánové.
Narodila jsem se tu. Byl jsem zde vychována.
Vrátila jsem se, abych přes velké osobní riziko promluvila v Parlamentu
a tak učiním, jelikož je to moje právo.
Jako svobodná bezúhonná a movitá občanka
se mohu ve válce obrátit na výbor v záležitostech národního zájmu.
Ten zákon je starý jako naše země, a žádný občan Burgueu
nemůže popírat tradice, na kterých stojí naše republika.
Nemůžete mi je upřít.
Slečna Spurnroseová má pravdu.
Z právního hlediska ji musíme vyslechnout.
Předpokládám, že proto vás Nový úsvit vyslal.
Ano, to máte asi pravdu.
Tak to tedy zařídíme.
Doufám, že víte, co děláte.
Pane Astrayone? Co to proboha...
Kde je Ezra s Imogen?
Louiso. Leonide.
Ahoj.
Drahá, ty jsi...
Vypadáš...
-Chci říct... -Jsme rádi, že jste se vrátili.
Tolik jsme se o tebe báli.
Jste velmi laskaví.
A co tvůj bratr?
Když jsme spolu naposledy mluvili, byl rozrušený tvým náhlým odjezdem...
Ezra je bohužel mrtvý.
U Martyra, ubohý chlapík.
-Pokud se mohu zeptat, jak... -Nečekaně.
Kdo se o tebe stará?
Určitě tu nezůstáváš...
Sama?
Ne.
Musíš být vyčerpaná, drahoušku.
Ano. Dej nám vědět, jestli pro tebe můžeme něco udělat.
Promiň, že jsem ti políbil ruku.
Promiň, že jsem se tě chytila.
Byl jedním z našich nejlepších.
Idiote!
Berwick ti věřil! A já kurva taky!
Tenhle Sparas je muž.
V jeho lidské podobě hledáte muže.
Jak to sakra víš?
Samci a samice se zabíjí jinak.
Samci mají větší spina-dentes.
Ještě jednou?
Zuby podél páteře.
Podle tržných ran na Berwickově...
Tohle je samec.
K čemu nám to je?
Zúží to pátrání.
Na polovinu zasranýho města?
Komu tím opravdu pomáháš? Nám?
Nebo je ti na hovno, že ses chtěl připlazit zpátky do Tirnanocu
se svými kámoši stvůrami a na Berwicka čeká márnice?
Myslel jsem, že bys to měl vědět. Teď to víš.
Máš pravdu!
Takže je to muž. Máš ještě něco?
Seržante! Tady.
Zatraceně. Jsou to námořníci z Burgueu.
Příliv jich přináší víc. Jsou jich desítky.
Byli na lodích.
Balefire posílal vojáky.
Na co?
Víly šťastně odcházely. Nedělaly by potíže.
Nebyli tam kvůli vílám.
Chystali znovu dobít Tirnanoc.
Zpátky.
Zpátky dovnitř! Pohyb!
Tourmaline? Tourmaline!
Běžte dovnitř, pohyb!
U Martyra! Není ti nic?
Viděla jsem to.
Viděla jsem, co pro mě přijde.
No, pokud ano, bude se to muset dostat přese mě.
Je to pravda?
Vy Havrani jste se proti nám obrátili? Je to tak?
Vignette? Vignette!
Vignette.
Co to děláš?
Říkám Havranům, že se chci setkat. Dávej na ni pozor.
Nespustím ji z očí.
Černí havrani jsou teď jak zvěř. Musíš se od nich držet dál.
Ty lodě byly pro všechny úniková cesta. I pro nás!
Pro mě ne. Bylo hezké si to namlouvat, ale znamení se nikdy nemýlí.
To neříkej. Dostanu tě odsud.
Dostane tě odsud.
Tím, že půjde po Havranech úplně sama.
Budou se schovávat. Pokud je někdo najde...
A co když je najdeš?
Najdu způsob, jak je zastavit.
Vignette, já ti to vysvětlím!
-Mohla bys přestat? -Ty hajzle!
Měli jsme jedinou šanci dostat se domů! Trošku naděje a tys nám ji vzal!
Poslouchej mě.
-Přestaň! -Jdi do prdele, Kaine.
Ne!
Zkurvený zrádci! Vy všichni.
Dobře, uklidni se, děvenko.
Podívej, zbavím vás jí. Pořád je za ni tučná odměna.
Víš co, strhnu ti to z nájmu.
Ty bys prodal vlastní matku za hubičku a pár drobných. Ale vy ostatní?
Oona by se za vás styděla. Chtěla, abychom byli svobodní
a vy jste nám to vzali.
Mýlíš se, Vini.
Neodvážela jsi ty lidi za svobodou. Jen do jiné klece.
O čem to sakra mluvíš?
Věděl jsi o tom?
-O čem? -O vojácích
na našich lodích?
Jak si myslíš, že jsem ty lodě sehnal tak rychle?
Přesvědčil jsem armádu, aby vzala víly na palubu...
Stejně tam měli namířeno. Aby znovu obsadili Tirnanoc.
Ano, Pakt ustoupil.
Staré kolonie byly opuštěny a parlament je chtěl zpátky.
Krást vílám vlast.
Jak to vílám pomůže?
U Martyra, Philo,
našel jsem způsob, jak jim pomoci uniknout z Row.
Nemáš ponětí, jaké špinavosti jsem musel domlouvat
s těmi nechutnými mužíky, co sní o nadřazenosti
a vládě nad světem.
Ve chvíli, kdy došlo na činy,
jsem se chopil jediné příležitosti, jak vílám pomoct.
Zmanipuloval jsem ty zbabělé fanatiky,
aby využili víly jako krytí pro své vojenské intriky.
Zdržel jsem lodě, aby se to mohlo uskutečnit.
Ale podívej se na tohle všechno.
Všichni ti mrtví...
Za což jsem částečně na vině.
Havrani to odhalili.
Proto zaútočili.
Lodě vysílaly první jednotky.
Museli jsme je potopit, než opustily přístav.
A než se na palubu dostaly víly.
Jdi do háje, jestli sis myslela, že chceme vlastním lidem ublížit.
Podvádějí tě, Vini. Podvádějí nás všechny.
Proč by se připojili ke Sparasům?
Neříkal jsi, že to zabilo dva Havrany?
Zabíjí to lidi i víly.
Štve nás proti sobě.
Dobrej policajt, nejlepší, co jsem znal,
na to přišel.
Otázkou je proč?
Philo, co víš o Novém úsvitu?
Burgue nikdy nechtěl, aby byl Tirnanoc svobodný.
Jsem tak hloupá.
Snažili jste se mi to říct, ale neposlouchala jsem.
Už nejsme ztracený případ, Vini.
Máme nové přátele.
Nebudeme s tím bojovat sami.
Jaké přátele?
Jejich vyslanci včera dorazili, aby vyjednali novou mírovou dohodu.
Praktické načasování.
A naši špehové říkají, že Pakt je na pokraji kapitulace.
Nový úsvit právě porazil největšího nepřítele Burgueu.
Jestli je to Nový úsvit, nejde jim o mír.
Přinášejí revoluci.
Černí havrani tě respektují, soudružko.
Jsi připravena je vést?
Překlad titulků: Klára Lancová
Kreativní dohled Kateřina Hámová