КАРНІВАЛ РОУ
Обережно!
Що тут відбувається?
Я чув, нова атака нелюдів. У гавані.
З кожним днем нахабнішають.
Це спарас, воно й не дивно. Прилетів убити нас усіх уві сні.
Луїзо, ходімо. Не варто нам бути надворі.
Леоніде, як по-твоєму, чому біля будинку Спернроузів констеблі?
Цікаво. Може, Езра повернувся з Раґуси.
Цікаво, чи знайшов він Імоджен. Клявся, що без неї не повернеться.
Так чи інакше, як добрі сусіди
ми практично зобов'язані дізнатися новини, ти так не думаєш?
Відійдіть, юначе.
Тільки для тих, кому можна.
Перепрошую?
Вибачте, пані. Я нічого не можу вдіяти.
Ми з братом — друзі містера Спернроуза.
Якби ваша ласка…
Люба, нам треба в дім.
Якась проблема, офіцере?
Містере Астрайон? А ви що тут робите?
І де Езра та Імоджен?
Назад! Назад, сказав.
В укриття!
Треба бігти до причалу, може, наш корабель…
Треба йти. Ходімо.
Так.
Товариші, сюди.
Швидше.
Бігом.
Нам потрібна зброя, щоб знову йти в бій.
Хто з вас повернеться по зброю?
Товаришу, підеш ти.
Агреусе.
Тікай, Імоджен.
- Тікай. - Агреусе!
Нам не можна тут залишатися.
Обійдемося без моря, втечемо через наземний кордон.
Імоджен.
- Що? - Ми здамося Пакту,
скажемо, що ми з Бурге. То наші союзники.
Як тупо. Вони вб'ють Агреуса.
Ні. Ми скажемо, що він наш слуга. Варто ризикнути.
- Для тебе. - Імоджен, я…
Годі!
Ім, підемо по землі.
Коли битва лишиться позаду, обдумаємо варіанти. Згода?
Так. Лишайся, якщо хочеш.
Скоро нам потрібна буде вода.
У нас нема в чому її нести.
Це правда.
Містере Спернроуз,
може, якщо ви не зайняті,
ви могли б знайти щось таке, у чому нести воду.
Аякже, сер. Натяк зрозумілий, містере Астрайон,
я знаю, що ви про мене думаєте.
Не знаєте.
На вашому місці я б цьому радів.
Але ж ясно, хто тут насправді головний, так?
Не звинувачуйте себе. Не треба.
Я ніколи не вмів контролювати сестру, тож…
Що казати про вас?
Та це й не має значення.
Як виберемося з цієї діри, більше не зустрінемося.
Це обіцянка? Ніяк не дочекаюся.
Ось і вона.
Моя сестра.
Ви дуже добре запам'ятаєте цей тон.
Річ у тім, що ви не знаєте любу Імоджен так, як знаю її я.
Ви не бачите, що вона прогнила наскрізь.
Імоджен — найкраща жінка з усіх, кого я знаю.
Якщо ви цього не бачите, мені вас шкода.
Вона з вас мотузки крутить.
Ви думаєте, що вона бездоганний взірець чеснот.
- Ваше бідне звіряче серце… - Я раджу вам прикусити язика.
- Я мав одружитися. - Езро, не…
Але люба Імоджен не стерпіла думки, що лишиться
моєю сестрою-одиначкою.
«Яка ганьба, Езро! Яка ганьба».
Розумієте, сер, Імоджен бреше.
Коли я зустрів жінку, з якою міг бути щасливим,
моя сестра стала запускати отруйні чутки,
щоб усі казали, що я тиран, монстр.
Що я піднімав на неї руку.
Скоро та жінка мене кинула,
а у старому будинку знову лишилися тільки ми вдвох.
Доки я не зустрів іншу жінку — ще один шанс на щастя.
- Аж тут нові чутки. Брехні. - Тебе кидали не тому!
Але ті брехні вилізли їй боком, чи не так?
І всі дізналися, що прекрасна міс Спернроуз —
підступна змія, і люди нарешті побачили, хто вона насправді.
- Не слухай його. - А варто б послухати мене.
Агреусе, послухайте мене заради вашого ж блага.
Ви ніколи не задумувалися, чому вона була незаміжня?
Вона вродлива.
Вона з шанованої сім'ї,
та коли з'явилися ви, вона так захотіла знайти чоловіка,
що мастилася сечею трау.
День, коли ви оселилися поруч, був найщасливішим у її нещасному житті.
Чоловік, який не знає про її репутацію,
та ще й не має власної, щоб її втратити.
Вибач, що тобі довелося це почути.
Я тепер зовсім інша людина.
Не мені тебе судити.
Ви впевнені?
Я провів п'ять років, гаруючи у трюмі вантажного корабля.
Якось, коли до кінця мого контракту було три роки,
деякі з моїх колег-робітників утекли.
Наступного ранку бригадир сказав:
той, хто повідомить, куди вони втекли, отримає 200 золотих монет і волю.
Який жах. Тут би кожен похитнувся.
Але не я.
Я відразу їх здав.
Навіть не думаючи.
Мені запропонували шанс вийти на волю.
Я ним скористався.
Можу тільки уявити.
Мабуть, ти зробив те…
Що мусив, щоб вижити.
Але це не все.
Я хотів більшого.
Не просто вижити.
А справжньої свободи,
грошей, безпеки.
Я хотів заробити статки.
Я найнявся скіпджеком,
полював на фей, що втекли.
Я знав свою справу.
Вони мені довіряли.
Я був одним із них.
А якщо вони пручалися, я застосовував силу, часом смертоносну.
Вони порушили правила, підписали контракт…
Я навчився нічого не відчувати.
Усе, що я збудував, оплачене їхньою кров'ю.
Нічого собі.
Вибачте, беру свої слова назад.
Ви двоє справді створені одне для одного.
Це Пакт.
Що робити?
Тримайте стрій!
Чекаймо тут, хай пройдуть.
Тоді підемо через долину.
Я іншої думки. По-моєму, треба їм представитися.
Не будь дурним. Вони вб'ють Агреуса…
Тікай, якщо хочеш. Я не стрілятиму. Та якщо доторкнешся до сестри…
- Рятуйте! - Цить!
- Допоможіть! - Цить!
Рятуйте!
Вони пішли.
Значно гостріше за ніж
У наші серця вливається кров
Наступного чарівного життя
Ти ж знаєш, ти не винна.
Ти вбила його, щоб урятувати нас.
Власне, я не думала про Езру взагалі.
Що це про мене говорить?
Лише те, що в тебе шок.
Нічого, кохана.
Я нагляну за тобою.
Саме так сказав би Езра.
Може, зроби перерву.
Не кажи мені, що робити.
Я просто думаю…
Ти думаєш, що знаєш краще за мене. Як завжди.
Я кохаю тебе.
Так.
І вважаєш це дозволом мене контролювати.
А це не так.
Ти реагуєш на те, що сталося. Ти сама не своя.
Подивися на себе.
Ти так любиш свою волю, що продавав незнайомців у рабство.
Ти розбагатів і купив собі статус,
заковуючи інших людей у кайдани.
Але зі мною це не пройде.
Я не прагну тебе контролювати, Імоджен.
Хіба ні?
Я все життя виконувала накази тих, хто мав би мене любити.
Мені казали посміхатися й мовчати.
Мені казали, як одягатися й чого чекати,
і які страшенно куці мрії мені дозволялося мати.
Я точно знаю, як це — коли хтось прагне мене контролювати.
Я — не твій брат!
Ні, ти гірший!
Ти робив мерзенні вчинки за один лише шанс бути, як він.
Він і всі інші дріб'язкові чоловіки,
які вважають, що мають право контролювати долю всіх істот.
Ти прагнеш влади.
Але я не дам тобі влади наді мною.
Я не якась порцелянова лялька, яку можна поставити у своїй вітальні,
щоб бачив увесь світ.
Я не бездумна дитина, за яку ти маєш усе обирати.
Я тобі не належу. Я належу собі.
І мені не потрібен твій захист.
Сьогодні я вільна.
І я не обміняю це на кохання жодного чоловіка.
Навіть на твоє.
Товариші, яке щастя, що ви нас знайшли.
Ми… Наш загін нещодавно потрапив у засідку, а ми…
Заблукали.
Я вже хотів махнути рукою.
На щастя, ви лишили нам невелику підказку.
Агреусе.
Я їх бачу.
Час поховати вашого брата.
Благаю, ні. Я…
Це наказ.
Товариші.
Спробуй не дивитися.
Ні.
Імоджен.
Імоджен. Глянь на мене.
Багатії Раґуси,
пихаті,
які відмовляються від перевиховання.
Трагедія.
І ви точно переконані, що я цього хотіла.
Що я дивлюся на смердючі тіла моїх ворогів із радістю.
Але я відчуваю тільки сором.
Я думала, революція потече, як річка.
Що вона ростиме, ставатиме більшою та сильнішою, аж доки
не змиє все, що було лихого на світі.
Але я помилялася.
Це не річка.
Це ураган.
Він трощить усе на своєму шляху.
Коли в нас нарешті запанує мир, ми святкуватимемо посеред руїн.
Але ще не зараз.
Ми вигнали рештки армії Пакту,
та вони відмовляються визнати поразку.
І Бурге — досі їхні союзники.
Я сподівалася, що ви станете на наш бік із власної волі,
але, схоже, цьому не бувати.
Якщо ви хочете вбити нас, чому не застрелите та й по всьому?
Ти так спішиш приєднатися до брата?
Краще так, ніж гнити у тюрмі.
Так само сказала б і я.
У нас так багато спільного.
Якби ж у нас був час познайомитися ближче…
Але часу нема.
Натомість я повинна послати вас у Бурге.
Що?
Як моїх представників, разом із Кастором,
я посаджу вас усіх у дирижабль, щоб летіти швидко.
Передасте від мене повідомлення.
Упевнена, ви будете раді його доставити.
Чому? Що за повідомлення?
Умови миру між вашим народом і моїм.
Щоб наш ураган більше ніколи не прийшов у вашу країну,
і вам більше ніколи не довелося бачити такий гіркий урожай у полях Бурге.
Отже,
ви передасте мої умови своєму парламенту?
Шикуйсь!
Це повне божевілля.
Ми погодилися їх вислухати.
Ми тут цілком беззахисні.
Хоч піднімай плакат: «Вечерю подано».
Мілворті, нумо не гаяти часу.
Міс Спернроуз, містер Астрайон і містер Кастор, якщо не помиляюся?
Товариш Кастор, будь ласка.
Тьху.
Ви прибули як представники «Нового Світанку»…
Якого наш уряд не визнає.
Тож ми знайшли час на цю коротку зустріч із вами.
Дуже коротку зустріч.
Думаю, джентльмени, ви побачите, що у ваших інтересах…
Решта таких, як ви, замкнута в Роу, де їм і місце,
тож я пропоную вам закрити рота.
Кажіть, дівчино. У нас часу не досхочу.
Мене просили представити мирну угоду від «Нового Світанку».
Парламент цього не допустить. Бурге — союзник Пакту.
«Новий Світанок» вимагає негайно припинити поставки зброї Пакту.
Тоді ви вже не будете союзниками.
Це все спростить.
Це обурливо. Міс Спернроуз,
ви не будете виголошувати ці дурниці перед парламентом.
Авжеж, містере Флетчер. Що ж, якщо ми тут закінчили…
Я така ж мешканка Бурге, як і ви.
Я тут народилась. І виросла.
Я повернулася з ризиком для себе, щоб звернутися до парламенту.
І я до нього звернуся, бо це моє законне право
як вільної громадянки з репутацією та майном —
звертатися до ради щодо справ державної ваги під час війни.
Цей закон старий, як наша земля, і жоден
мешканець Бурге не відкине традицій республіки.
Ви не забороните мені.
Міс Спернроуз має рацію.
За законом ми зобов'язані її вислухати.
Думаю, саме тому в «Новому Світанку» послали вас.
Так, гадаю, ваша правда.
Тоді ми все організуємо.
Сподіваюся, ви знаєте, що робите.
Містере Астрайон? Що тут…
Де Езра й Імоджен?
Луїзо. Леоніде.
Вітаю.
Моя люба, ви…
Маєте вигляд…
- Я хочу сказати… - Ми раді бачити, що ви повернулися.
Ми так за вас хвилювалися.
Ви дуже люб'язні.
А де ваш брат?
Коли ми востаннє говорили, він був засмучений вашим раптовим від'їздом…
Боюся, Езра загинув.
Святий мученику, бідолаха.
- Якщо можна спитати, як він… - Несподівано.
А хто ж тоді опікується вами?
І справді. Звісно, ви ж не живете тут…
Сама?
Ні.
Що ж, ви, мабуть, знесилені, моя люба.
Так. Звертайтеся, якщо ми чимось можемо допомогти.
Вибач, що поцілував тобі руку.
Вибач, що взяла твою.
Він був одним із найкращих.
Кретин!
Бервік довіряв тобі! Як і я, падлюко!
Цей спарас — самець.
У людській подобі ви шукаєте чоловіка.
Звідки, чорт забирай, ти це знаєш?
Самці й самиці вбивають по-різному.
У самців більші хребтозуби.
Що-що?
Зубці вздовж хребта.
Наскільки я бачив, рани Бервіка…
Це самець.
Чим це допоможе?
Звузить коло пошуку.
До половини міста, чорт забирай!
Кому ти насправді допомагаєш? Нам?
Чи тобі просто кепсько на душі, бо ти хотів утекти в Тірнанок
зі своїми друзями-нелюдами, а тепер Бервік труп?
Я думав, що тобі варто знати. Тепер ти знаєш.
Твоя правда!
Отже, це самець. У тебе є щось іще?
Сержанте! Сюди.
Прокляття. Це морські піхотинці Бурге.
Приплив прибиває нові тіла. Їх десятки.
Вони були на кораблях.
Белфаєр посилав військо.
Для чого?
Феї були раді їхати звідси. З ними проблем не було б.
Вони їхали не заради фей.
А збиралися знову захопити Тірнанок.
Повертайтеся.
Усередину! Не зупинятися!
Турмалін? Турмалін. Турмалін!
Усередину, проходьте!
Слава Мученику! З тобою все гаразд?
Я все бачила.
Я бачила, що буде зі мною.
Якщо й так, спершу хай здолає мене.
Це правда?
Твої Ворони нас зрадили. Правда чи ні?
Віньєт? Віньєт!
Віньєт.
Що ти робиш?
Кажу Воронам, що хочу зустрітися. Наглянеш за нею?
Я з неї очей не зведу.
Чорні Ворони здичавіли. Тримайся від них подалі.
Ті кораблі були виходом для всіх. Нашим виходом!
Не моїм. Було приємно прикидатися, але зір ніколи не помиляється.
Не кажи так. Я тебе витягну.
Вона тебе витягне.
Кинувшись на Воронів самотужки.
Вони заляжуть на дно. Якщо хтось і може їх знайти…
А якщо знайдеш?
Я придумаю, як їх зупинити.
Віньєт, чекай! Я все поясню.
- Може, годі? - Виродку!
Ми мали один шанс потрапити додому! Одну надію, яку ти забрав!
Та вислухай ти.
- Годі! - Іди до біса, Кейне.
Ні!
Кляті зрадники! Усі ви.
Ну все, годі, заспокойтеся, панночко.
Можете сплавити її мені. За неї досі дають щедру винагороду.
Зробимо так: з мене відповідна знижка на оренду.
Ти б і матір продав за гарну ціну. Але всі інші?
Уні було б за вас соромно. Вона хотіла нам волі,
а ви забрали цей шанс.
Помиляєшся, Віні.
Ти відправила б тих людей не на волю. А просто в іншу клітку.
Що ти таке мелеш?
Ви знали?
- Знав про що? - Про військо
на наших кораблях?
Філо. Як, по-твоєму, я так швидко роздобув ті кораблі?
Я переконав військових узяти на борт фейський народ.
Вони все одно пливли туди. Щоб знову захопити Тірнанок.
Так, Пакт відступив.
Старі колонії були покинуті й парламент хотів їх повернути.
Привласнивши собі батьківщину піксі.
Це така допомога феям?
Заради Мученика, Філо,
я придумав, як допомогти їм утекти з Роу.
Ти не уявляєш, на які брудні оборудки я йшов
із тими огидними чоловічками з їхніми фантазіями про вищість
і панування у світі.
І коли настав час діяти,
я скористався єдиним шансом допомогти феям.
Я маніпулював тими фанатичними боягузами,
щоб використати фей як прикриття для військових схем.
Я затримав кораблі, щоб це сталося.
А тепер подивися на це.
Стільки мерців…
І почасти в цьому винен я.
Ворони дізналися.
Тому й напали.
На тих кораблях були перші військові загони.
Ми мали потопити їх ще до виходу з гавані.
І перш ніж на борт зійшли феї.
Іди до біса, якщо думала, що ми скривдимо своїх.
Вони зраджували тебе, Віні. Зраджували нас усіх.
Чого вони об'єдналися зі спарасами?
Ти ж ніби казав, що ті вбили двох із «Чорного Ворона».
Вони вбивають людей і фей.
Нацьковують нас одне на одного.
Один пристойний поліцейський, найкращий з усіх, кого я знав,
це зрозумів.
Виникає питання: навіщо?
Філо, що ти знаєш про «Новий Світанок»?
У Бурге ніколи не планували дати Тірнаноку волю.
Яка ж я була дурепа.
Ви намагалися мені сказати, але я й слухати не хотіла.
Ми вже не безнадійні, Віні.
У нас є нові друзі.
Ми не битимемося самі.
Які друзі?
Учора прибули їхні представники, щоб укласти нову мирну угоду.
Зручний момент.
Наші шпигуни кажуть, що Пакт на межі капітуляції.
«Новий Світанок» щойно здолали найбільшого ворога Бурге.
Якщо це «Новий Світанок», їм потрібен не мир.
Вони влаштують революцію.
У «Чорному Вороні» поважають тебе, товаришко.
Ти готова його очолити?
Переклад субтитрів: Владислава Бурмістрова
Творчий керівник: Данило Качмарський